C 323/86
CS
Úřední věstník Evropské unie
26.8.2022
3.5.
EHSV je toho názoru, že je třeba vnímat nenávistné verbální projevy a trestné činy z nenávisti jako trestné činy, jež pojí stejná podstata – ta spočívá v nenávisti, která plyne z předsudků a je namířena proti jednotlivým osobám nebo skupinám osob.
Je tedy nezbytné pohlížet na tyto činy uceleným způsobem a neuplatňovat u jednotlivých forem nenávisti nebo dotčených skupin izolovaný přístup, zejména s ohledem na rozdíly mezi členskými státy.
EHSV rovněž žádá, aby byly nenávistné verbální projevy a trestné činy z nenávisti posuzovány ve spojitosti s celým souborem hodnot EU a základních práv. Mimoto by měly být identifikovány vazby mezi nenávistnými verbálními projevy a trestnými činy z nenávisti a jinými trestnými činy, které již figurují na seznamu trestných činů EU.
V tomto ohledu je třeba zintenzivnit výměnu informací mezi donucovacími orgány a vládami. 3.6.
EHSV očekává, že budou v další fázi definovány pojmy „nenávistný verbální projev“ a „trestný čin z nenávisti“, a je připraven zapojit se do interinstitucionální konzultace.
Vypracování těchto definic má zásadní význam pro zaručení právní jistoty, ale také pro ochranu základních práv a srozumitelnou všeobecnou komunikaci.
Vhodným východiskem pro navržení definic, které bude možné používat v tomto širším kontextu, je rámcové rozhodnutí Rady o boji proti některým formám a projevům rasismu a xenofobie prostřednictvím trestního práva.
Mohly by k tomu posloužit také definice, které používá Rada Evropy. 3.7.
Do definic nenávistných verbálních projevů a trestných činů z nenávisti je třeba zahrnout všechny příslušné charakteristiky, které jsou chráněny z titulu základních práv EU.
Patří k nim pohlaví či gender, rasa nebo etnický původ, náboženské vyznání nebo přesvědčení, zdravotní postižení, věk a sexuální orientace, ale také ideologické a morální přesvědčení.
Chráněné charakteristiky by měly být v definicích pojaty podle stejných zásad, i když se navzájem liší.
Mělo by se rovněž zamezit roztříštěnému přístupu k jednotlivým menšinám a skupinám osob, a proto je třeba použít v definicích obecné formulace, které se mohou vztahovat na celé spektrum dané chráněné charakteristiky.
Kromě toho by definice měly být dostatečně inkluzivní, aby obsáhly i nové společenské jevy, které se případně v budoucnu vyskytnou. 3.8.
Tyto definice by měly zahrnovat veškeré činy a projevy, ať už v ústní či písemné podobě, bez ohledu na to, kde k nim dochází, tj. zda se tak děje na pracovišti, na veřejnosti, při volnočasových aktivitách nebo při využívání soukromých a veřejných služeb.
Měly by rovněž zahrnovat projevy a činy odehrávající se online i offline. 3.9.
Tyto definice by sice měly být komplexní, není však možné, aby zamezily všem nejasnostem.
V praxi bude při jejich používání vždy zapotřebí posoudit daný případ individuálně na základě zjištěných okolností a daného kontextu.
V tomto ohledu by například mohly být vypracovány společné pokyny, kterými faktory se při tomto posuzování zabývat, aby se tak dosáhlo co nejjednotnějšího uplatňování definic a pravidel. 3.10.
Je rovněž důležité, aby definice a pravidla sloužily svému účelu a neměly opačný účinek.
Nemělo by například docházet k tomu, že budou za negativní označena slova, která jsou zpravidla používána v neutrálním významu.
Souvisí to rovněž s cílem vypracovat společná pravidla, která umožní chránit všechny skupiny osob, a nebudou zaměřena pouze na určité skupiny. 3.11.
Při vymezování nenávistných verbálních projevů a trestných činů z nenávisti a souvisejících sankcí je nutné jasně určit jejich spojitost s celým souborem základních práv.
Týká se to především svobody projevu a svobody informací, včetně podmínek opravňujících k omezení svobody projevu jednotlivců a sdělovacích prostředků.
Analogicky může být zapotřebí vyjasnit spojitost i s jinými základními právy. 3.12.
Nenávistné verbální projevy a trestné činy z nenávisti sice lze označit za samostatný druh trestné činnosti, do určité míry se však překrývají s jinými trestnými činy, které již figurují na seznamu trestných činů EU.
Ty nicméně nepokrývají každý nenávistný verbální projev a každý trestný čin z nenávisti, a to vzhledem k různorodosti této oblasti trestné činnosti z hlediska forem a obsahu.
Je to dobře patrné i z tzv. pyramidy nenávisti – základ tvoří verbální projevy a činy plynoucí z předsudků, následuje diskriminace a na nejvyšším stupni se nachází fyzické násilí či dokonce terorismus. 3.13.
Jak se uvádí ve sdělení Komise, je nutné zabývat se nenávistnými verbálními projevy a trestnými činy z nenávisti nejen z meritorního, ale také z procesního hlediska.
Je tedy nutné věnovat náležitou pozornost otázkám týkajícím se přístupu k informacím, ke spravedlnosti a k opravným prostředkům.
Ačkoli jsou trestné činy z nenávisti a nenávistné verbální projevy uznány a upraveny právními předpisy na vnitrostátní úrovni, existuje celá řada nedostatků v oblasti praktického postupu, oznamování a vyšetřování.
Nejsou-li tyto činy a projevy oznamovány jako trestné činy motivované nenávistí a odpovídajícím způsobem vyšetřovány, nemohou být na úrovni EU k dispozici spolehlivé údaje o jejich výskytu v jednotlivých členských státech. 3.14.
Zařazení trestných činů z nenávisti a nenávistných verbálních projevů do výčtu trestných činů EU má zásadní význam pro ochranu práv obětí.
Pokud nejsou uznávány určité motivy nenávistných aktů, například zdravotní postižení, pak se může stát, že nebude možné uplatnit v daném případě ustanovení směrnice EU o právech obětí (která se vztahuje na oběti trestných činů).
Vzhledem k rostoucímu počtu těchto případů je zapotřebí věnovat ochraně obětí větší pozornost.
Proto je třeba zaručit obětem náležitý přístup k informacím a ke zvláštním ochranným opatřením, která mají být podle směrnice o právech obětí přijímána ve vztahu k nejzranitelnějším obětem trestných činů.