C 323/40
CS
Úřední věstník Evropské unie
26.8.2022
2.9 V mnoha evropských zemích působí subjekty sociální ekonomiky ve všech hospodářských odvětvích – v průmyslové a řemeslné výrobě, oběhovém hospodářství, udržitelném cestovním ruchu, ve výrobě energie z obnovitelných zdrojů, v dopravě, komunikačních a informačních službách atd.
Tyto subjekty hrají zásadní roli při sociálních inovacích a rozsáhlém transferu technologií ve prospěch znevýhodněných skupin obyvatelstva a územních oblastí.
Vzhledem k rozmanitosti právních a organizačních forem je třeba se vyhnout univerzálnímu přístupu, avšak neupouštět od určité koordinace pod vedením Komise.
2.10 Podniky sociální ekonomiky jsou z velké části zakořeněny na místní úrovni, kde přispívají k sociální soudržnosti a zvyšují tak odolnost a inkluzivnost územních oblastí.
Díky svému místnímu rozměru mohou mj. velice účinně podporovat ekologickou a digitální transformaci tím, že všem lidem, i těm zranitelnějším a osobám ohroženým sociálním vyloučením, zpřístupňují digitální technologie (především základní technologie, které podporují začlenění osob se zdravotním postižením na trh práce).
2.11 Zvláštní pozornost je třeba věnovat také zapojení mladých lidí a využití jejich schopností, což je třeba podpořit vzdělávacími opatřeními, jež u mladé generace rozvíjejí podnikatelského ducha.
2.12 Aby bylo možné tohoto potenciálu využít, je zapotřebí zlepšit přístup subjektů sociální ekonomiky k investičnímu kapitálu, zejména s cílem navýšit investice do sociální infrastruktury (cenově dostupné bydlení, zdravotní a dlouhodobá péče, vzdělávání a celoživotní učení, snižování chudoby, zajištění lepší přístupnosti).
Tuto infrastrukturu je třeba posílit s cílem snížit nerovnosti a míru sociálního vyloučení, které se v Evropě prohloubily v důsledku pandemie.
2.13 Akční plán představuje příležitost rozvinout sociální ekonomiku prostřednictvím lepší průmyslové politiky a uznat úlohu, kterou hrají zejména družstva v odvětví služeb a v evropském průmyslu, kde rovněž vytvářejí důležité výrobní klastry a mají vysokou inovační kapacitu.
2.14 EHSV považuje za důležité, že se Komise zavázala uskutečnit v oblasti sociální ekonomiky studie a průzkumy s cílem předložit v roce 2023 návrh doporučení Rady.
Vítá rovněž to, že má Komise v úmyslu zhodnotit v roce 2025 provádění akčního plánu.
Aby však tyto studie a toto hodnocení byly účinné, bylo by vhodné jasněji v akčním plánu definovat očekávané střednědobé a dlouhodobé cíle, které pomohou specifikovat zamýšlené sociální dopady, mj. i v souvislosti s evropskou strategií pro rok 2030.
2.15 EHSV vítá a podporuje cíle Komise spočívající v podpoře mezinárodních vztahů a internacionalizace sociální ekonomiky tím, že bude podněcována a podporována účast podniků sociální ekonomiky v evropských platformách partnerství, a to zřízením jednotného portálu pro sociální ekonomiku.
2.16 V souvislosti s iniciativami na podporu podnikatelské kultury a zejména pak v zájmu většího zapojení mladých lidí do zakládání nových podniků je nezbytné, aby byly v rámci učebních plánů středních a vysokých škol zprostředkovávány rozsáhlejší znalosti o potenciálu sociální ekonomiky.
EHSV proto vítá návrh na vytvoření nové Akademie pro politiku v oblasti podnikání mladých lidí, která bude zahrnovat i sociální ekonomiku.
3.
Konkrétní připomínky 3.1 Vztahy mezi orgány veřejné správy a subjekty sociální ekonomiky 3.1.1 Akční plán uznává potenciál sociální ekonomiky pro budoucí sociální a průmyslovou politiku a potvrzuje význam úkolů obecného zájmu, jež sociální ekonomika pomáhá plnit.
Je tedy důležité vymezit cíle v oblasti zlepšení spolupráce mezi veřejnou správou, subjekty sociální ekonomiky a účastníky sociálního dialogu.
3.1.2 V této souvislosti EHSV považuje za nezbytné investovat do posílení sdílené správy mezi veřejnými orgány a sociálními podniky, které by – s přihlédnutím ke zvláštním pravomocem a autonomii – usilovaly o dosažení cílů společného zájmu.
Je tudíž zapotřebí podporovat takové formy programování a plánování, které jsou založeny na inkluzivních způsobech řízení a uznávají úlohu subjektů sociální ekonomiky, především v rámci územních systémů spolupráce mezi sociální ekonomikou a místními orgány.
Tyto inovativní formy musí splňovat požadavky týkající se transparentnosti, rovného zacházení, hospodárnosti a otevřenosti vůči různým zúčastněným stranám v souladu se zásadou subsidiarity.