C 323/86
BG
Официален вестник на Европейския съюз
26.8.2022 г.
3.5.
ЕИСК счита, че е целесъобразно речта на омразата и престъпленията от омраза да се разглеждат като област на престъпност с общо „материалноправно основание“ на базата на предубеденост, мотивираща омраза срещу лица или групи.
Това води до изискването речта на омразата и престъпленията от омраза да се разглеждат цялостно и да се избягват фрагментирани подходи към различните форми на омраза или на нейната насоченост, по-специално с оглед на различията между държавите членки.
Това налага също речта на омразата и престъпленията от омраза да се разглеждат във връзка с ценностите и основните права на ЕС като цяло.
Това означава също така, че трябва да се идентифицират връзките между речта на омразата и престъпленията от омраза със съществуващите престъпления в ЕС.
В този контекст следва да се засили обменът на информация между правоприлагащите органи и правителствата. 3.6.
ЕИСК очаква създаването на определение за реч на омразата и престъпления от омраза като следваща стъпка и би искал да допринесе за междуинституционалните консултации.
Това определение е от решаващо значение за правната сигурност, но също и за защитата на основните права и за осигуряването на солидна обща комуникация.
Рамковото решение на Съвета относно борбата с определени форми и прояви на расизъм и ксенофобия посредством наказателното право предоставя подходяща отправна точка за разработване на определение, което би могло да се прилага в този по-широк контекст, като същевременно се използват определенията, използвани от Съвета на Европа. 3.7.
Определенията за реч на омразата и престъпления от омраза следва да обхващат всички съответни защитени характеристики, основани на основните права на ЕС, включително биологичен и социален пол, расов или етнически произход, религия или убеждения, увреждане, възраст и сексуална ориентация, но също и идеологически убеждения и убеждения по съвест.
Въпреки че защитените характеристики се различават помежду си, определението следва да обхваща различните характеристики в съответствие с едни и същи принципи.
Следва също така да се избягва фрагментиран подход към различните малцинства и групи и вместо това да се използват общи изрази, приложими за целия спектър на въпросната защитена характеристика.
Освен това определението следва да бъде достатъчно всеобхватно, за да отговори на нови видове обществени явления, възникващи с течение на времето. 3.8.
Определенията следва да обхващат всички форми на действие и изразяване, било то устно или писмено, и независимо от това къде се осъществява изразяването или действието, т.е. в контекста на работа, публични прояви, или достъп до частни или обществени услуги и т.н.
Те следва да обхващат изразяването както онлайн, така и офлайн. 3.9.
Въпреки че определенията следва да бъдат изчерпателни, те не могат да бъдат еднозначно перфектни и при прилагането им следва винаги да се изисква преценка въз основа на факти, поставени в съответния контекст.
Общи насоки относно факторите, които трябва да бъдат взети предвид в тази връзка, биха представлявали начин за подобряване на еднаквото прилагане на определенията и правилата. 3.10.
Важно е също така да се гарантира, че определенията и правилата не противоречат на тяхната цел.
Например не бива да се стигматизират думи, които традиционно се използват по неутрален начин.
Това е свързано и с целта за разработване на общи правила за защита на всички групи, а не за конкретно посочване на определени групи. 3.11.
При определянето на речта на омразата и престъпленията от омраза, както и на съответните санкции, е важно да се изясни връзката им с основните права като цяло.
Това е от особено значение по отношение на свободата на словото и информацията, включително условията, които оправдават ограничаването на свободата на изразяване на отделните лица и на медиите.
Съответно може да има нужда от изясняване и по отношение на други основни права. 3.12.
Въпреки че речта на омразата и престъпленията от омраза могат сами по себе си да се считат за област на престъпност, те водят и до известно припокриване със съществуващите престъпления в ЕС.
Съществуващите престъпления в ЕС обаче не обхващат всички видове изказвания, подбуждащи към омраза, и престъпления от омраза поради различните форми и разнообразното съдържание на тази област на престъпност.
Това е добре илюстрирано и от „пирамидата на омразата“, която започва от изявления, продиктувани от предразсъдъци, и преминава през дискриминация към физическо насилие и дори тероризъм. 3.13.
Както се посочва в съобщението, справянето с речта на омразата и престъпленията от омраза е въпрос не само на материалното, но и на процесуалното право.
Поради това трябва да се обърне надлежно внимание на въпросите, свързани с достъпа до информация, правосъдие и средства за правна защита.
Въпреки че престъпленията от омраза и речта на омразата се признават и регулират на национално равнище, съществуват много пропуски в прилагането/докладването/разследването.
Ако не са докладвани и надлежно разследвани като престъпления, подбудени от предразсъдъци, данните за равнището на разпространение на тези престъпления в държавите членки на равнище ЕС са ненадеждни. 3.14.
Включването на престъпленията от омраза и речта на омразата в списъка на престъпленията в Европа е от съществено значение за защитата на правата на жертвите.
Разпоредбата на Директивата на ЕС относно правата на жертвите (обхващаща жертвите на престъпления) няма да се прилага непременно, ако не бъдат признати основанията за инциденти от омраза, например увреждане.
Предвид нарастващия брой инциденти следва да се обърне повече внимание на защитата на жертвите.
Поради това следва да се гарантира по подходящ начин достъпът на жертвите до информация и до специалните мерки за защита, предоставяни на най-уязвимите жертви на престъпления, съгласно Директивата за правата на жертвите.