C 323/98
BG
Официален вестник на Европейския съюз
26.8.2022 г.
3.8.
ЕИСК счита, че предложението за изменение на регламента за ЗПЗГС ще бъде от жизненоважно значение за климатичното равновесие в дългосрочен план, и че ролята на улавянето на въглероден диоксид чрез земеделски методи не трябва да се разглежда само като търговска възможност, но и като основен елемент на бъдещото европейско селско стопанство. 3.9.
Освен, че гарантира поддържането на световната продоволствена сигурност, остойностяването на въглерода е свързано с три различни предизвикателства: — улавянето на атмосферния въглерод чрез земеделски методи; — намаляването на емисиите на парникови газове; — адаптирането на селскостопанския сектор към изменението на климата.
3.10.
Редица практики за управление на земите дават възможност за подобряване на улавянето на въглерод, сред които:
— залесяване и повторно залесяване; — агролесовъдство и други форми на смесено земеделие, съчетаващи дървесна растителност със системи за растениевъдство и животновъдство; — използване на междинни култури, покривни култури, консервационно земеделие; — оставяне на обработваема земя под угар или превръщането ѝ в постоянно затревена площ; — възстановяване на торфища и влажни зони. 3.11.
Потенциалът е значителен, например според инициативата „4/1000“ на френския Национален институт за научни изследвания в областта на селското стопанство, храните и околната среда (INRAE) максималният потенциал за допълнително съхранение в селското стопанство във Франция възлиза на 8,43 милиона тона въглерод годишно в най-горните 30 сантиметра от почвата. 3.12.
Във връзка с целта за слагане на край на нетното усвояване на земя до 2050 г., заложена в стратегията на ЕС за почвите (8), и за да се гарантира тази функция на поглътител на въглерод и производство на биомаса, ЕИСК препоръчва подходящо управление и опазване на обработваемата земя и отбелязва със задоволство, че някои държави членки работят по нея (напр. в Естония се изготвя законодателство относно земята). 3.13.
В съобщението се посочват някои предизвикателства за сертифицираните проекти за улавяне на въглерод, но не се предоставя отговор на въпросите, свързани с: — нетрайността: уловеният и съхраняван в почвите и биомасата въглерод може да бъде изпуснат в атмосферата, като по този начин се неутрализират ползите от смекчаването на изменението на климата; — точната количествена оценка на действителните допълнителни разходи, тъй като мониторингът, докладването и проверката на уловения въглерод продължават да бъдат предизвикателство; — отчитането на разходите за практиките за улавяне на въглерод и намаляване на емисиите на парникови газове от селското стопанство. 3.14.
И накрая, не бива да се забравя намаляването на емисиите от селскостопанския сектор с помощта на адаптирани практики или нови технологии, като се дава приоритет на намаляването на потреблението на енергия и на емисиите на парникови газове.
Решения, основани на улавяне, използване и промишлено съхранение на въглерод 3.15.
В съобщението се предлагат като цели до 2028 г. всеки един тон уловен, транспортиран, използван и съхранен CO2 от промишлеността да бъде докладван и отчитан по произход: от изкопаеми горива, биогенен или атмосферен; до 2030 г. най-малко 20 % от въглерода, използван в химическите и пластмасовите продукти, да произхожда от устойчиви неизкопаеми източници и до 2030 г. всяка година от атмосферата да се отстраняват по 5 Mt CO2 и трайно да се съхраняват чрез водещи проекти. 3.16.
Изкопаемите въглеводороди следва да се заменят с по-устойчиви потоци от рециклиран въглерод, получен от отпадъци, от устойчива биомаса или пряко от атмосферата.
(8)
Становище на ЕИСК относно „Нова стратегия на ЕС за почвите“ (ОВ C 290, 29.7.2022 г., стp. 131).