C 322/8
5.
SL
Uradni list Evropske unije
26.8.2022
Povezava z geografskim območjem
Posebnosti geografskega območja Na otoku Korčuli prevladujejo gričevnate kamnitne površine, na katerih je veliko kamenja, rodovitne prsti pa je malo.
Ta plodna tla so očiščena kamenja in spremenjena v terase, kamenje s teh tal pa se je uporabilo za izgradnjo suhih zidov, ki so ograjevali terase.
Suhi zidovi so zadrževali rodovitno prst na terasah oziroma so preprečevali njeno spiranje med deževnimi obdobji.
Na teh terasastih rodovitnih tleh, ograjenih s suhimi zidovi, se gojijo nasadi oljk predvsem avtohtonih sort lastovke in drobnice.
Glavni vrsti rodovitnih tal sestavljata skupini: rigolana tla teras in rigolana tla polj.
Rigolana tla so najpogosteje iz pokarbonatne rjave prsti in jerovice (terra rossa).
Otok Korčula ima sredozemsko podnebje, za katero so značilne mile zime ter suha in vroča poletja.
Povprečne temperature so visoke zaradi močne osončenosti.
Povprečne letne temperature na otoku Korčuli se gibljejo med 15,6 °C in 16,8 °C.
Najtoplejši mesec je julij s povprečno vrednostjo 25,9 °C, najhladnejši pa februar s povprečno temperaturo 9,1 °C.
Otok Korčula je z vidika osončenosti zelo ugoden za pridelavo oljk.
Največja osončenost je v juliju in znaša 373,7 (približno 12 ur dnevno), najmanjša pa je decembra in znaša 125,3 (približno 4 ure dnevno).
Glede na letno količino padavin je podnebje na otoku Korčuli vlažno.
Največ padavin je v hladnejšem delu leta, od oktobra do marca, ko je povprečna mesečna količina padavin od 80 mm do 150 mm.
Najmanj padavin je od junija do avgusta, s povprečnimi količinami med 30 mm in 45 mm.
Človeški dejavniki Pri oblikovanju krajine otoka Korčule je imelo osrednjo vlogo njegovo prebivalstvo.
Pridelovalci oljk so z lastnimi rokami obdelali gričevnate kamnite površine, jih spremenili v terasasto rodovitno prst in jo prilagodili gojenju oljk, ograjenih s suhimi zidovi.
Zaradi težke dostopnosti gričevnatih terasastih površin ni možna uporaba večjih mehanskih strojev, zato obiranje poteka ročno in z ročnimi mehanskimi pripomočki.
Na otoku Korčuli so se od vekomaj menjavali gospodarji, tako da so mnogi zgodovinski dogodki vplivali na življenje in razvoj kmetijskih rastlin.
Od časov starogrške kolonizacije, rimske in beneške vladavine na otoku Korčuli številni zgodovinski dokazi pričajo o gojenju oljk in proizvodnji oljčnege olja.
Z začetkom beneške vladavine na otoku Korčuli pisni viri navajajo, „da je beneška oblast odkupovala olje po zelo nizki ceni, kar je prebivalstvo tega otoka prisililo v tihotapljenje olja.
Čeprav so bile uvedene stroge kazni, podatki kažejo, da je korčulsko olje uspelo priti tudi do Trsta.“ (S. Dokoza: Iz ekonomske in socialne zgodovine Blata do XVIII. st., Zbornik del Blato (Iz gospodarske i društvene povijesti Blata do XVIII. st, Zbornik radova Blato), 2003).
Posebnosti proizvoda Posebnost oljčnemu olju „Korčulansko maslinovo ulje“ daje izbor avtohtonih sort lastovke in drobnice, ki na otoku Korčuli zavzemata 80-odstotni delež.
Pavle Bakarić v znanstvenem delu (Znanstveni rad P. Bakarić, Elajografija otoka Korčule, 1995) navaja, da se avtohtoni sorti lastovka in drobnica po svojih morfoloških, bioloških in gospodarskih značilnostih razlikujeta od drugih sort na otoku Korčuli (velike lastovke, vrtušćice, oblice).
Prav tako navaja, da imata ti dve sorti visoko vsebnost olja v svežem plodu (od 16,40 % do 24 %) v primerjavi z drugimi sortami.
Posebnost oljčnega olja „Korčulansko maslinovo ulje“ je poudarjen vonj po zelenem plodu in listju oljke ter enoten srednje do intenzivno grenak in pikanten okus, kar je posledica večjega deleža skupnih fenolov, ki določajo organoleptične značilnosti oziroma grenkost in pikantnost.
To je razvidno iz opravljenih raziskav (M. Žanetić, D. Škevin, E.Vitanović, M. Jukić Špika in S. Perica, Preizkušanje fenolnih spojin in senzorični profil dalmatinskih deviških oljčnih olj (Ispitivanje fenolnih spojeva i senzorski profil dalmatinskih djevičanskih maslinovih ulja), Pomologia croatica, zv. 17, 2011), v katerih je bilo ugotovljeno, da ima največji delež skupnih fenolov oljčno olje iz sort lastovka in drobnica (več kot 350 mg/kg) v primerjavi z drugima analiziranima sortama (oblica in levantinka),