C 322/8
5.
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
26.8.2022
Legătura cu aria geografică
Specificitatea ariei geografice Pe insula Korčula predomină un relief muntos și accidentat, constituit mai ales din stânci, cu foarte puține terenuri arabile, acestea fiind eliberate de bolovani și transformate în terase.
Cu pietrele luate de pe terenurile respective au fost apoi construite ziduri fără mortar pentru închiderea teraselor, astfel încât solul fertil să rămână pe terase și să nu fie dus de ploaie.
În solul fertil al acestor terase închise de ziduri de piatră fără mortar sunt plantate livezi de măslini în majoritate din cultivarele autohtone „Lastovka” și „Drobnica”.
Principalele tipuri de terenuri arabile pot fi împărțite în două grupuri: regosoluri terasate și regosoluri de câmp.
Cel mai adesea, regosolurile sunt alcătuite din cambisoluri calcice și terra rossa.
Insula Korčula are o climă mediteraneeană, cu ierni blânde și veri uscate și toride.
Temperaturile medii ridicate sunt rezultatul expunerii puternice la soare.
Temperaturile medii anuale pe insula Korčula variază între 15,6 °C și 16,8 °C.
Cea mai caldă lună este iulie, cu o temperatură medie de 25,9 °C, iar cea mai rece lună este februarie, cu o temperatură medie de 9,1 °C.
Din punctul de vedere al expunerii la soare, insula Korčula este foarte propice cultivării măslinilor.
În luna iulie se înregistrează cele mai multe ore însorite (373,7, aproximativ 12 ore de soare pe zi), iar în luna decembrie se înregistrează cele mai puține ore însorite (125,3, aproximativ 4 ore pe zi).
În ceea ce privește precipitațiile anuale, clima insulei Korčula este umedă.
Cele mai bogate precipitații se înregistrează în perioada mai rece a anului, din octombrie până în martie, când media lunară a precipitațiilor variază între 80 mm și 150 mm.
Lunile cu cele mai puține precipitații sunt iunie, iulie și august, cu medii între 30 mm și 45 mm.
Factorii umani Populația insulei Korčula a avut un rol principal în modelarea peisajului insulei.
Cultivatorii de măslini au lucrat terenurile accidentate de munte, transformându-le în teren arabil terasat și adaptându-le pentru cultivarea măslinilor în livezi împrejmuite de ziduri de piatră fără mortar.
Accesul dificil la terasele de pe dealuri face imposibilă utilizarea mașinilor de mari dimensiuni.
Recoltarea se face cu mâna și cu unelte manuale, mecanice.
Proprietarii insulei Korčula s-au schimbat periodic încă din vremuri preistorice, deci viața și dezvoltarea culturilor comerciale pe insulă au fost influențate de o multitudine de evenimente istorice.
Numeroase mărturii istorice dovedesc cultivarea măslinilor și producția de ulei de măsline pe insula Korčula încă de pe vremea colonizării de către grecii antici și sub stăpânirile romanilor și venețienilor.
Surse scrise datând din vremea dominației venețiene asupra insulei Korčula menționează că „guvernul venețian cumpăra ulei la preț foarte mic, ceea ce a forțat locuitorii insulei să înceapă o contrabandă cu ulei.
Deși au fost introduse penalități severe, cifrele arată că uleiul din Korčula a reușit să ajungă chiar până la Trieste.”
(S. Dokoza, Iz gospodarske i društvene povijesti Blata do XVIII. st., Zbornik radova Blato, 2003).
Specificitatea produsului Specificitatea produsului „Korčulansko maslinovo ulje” se datorează îmbinării între cultivarele de măslini autohtone „Lastovka” și „Drobnica”, cărora le aparțin 80 % dintre măslinii de pe insula Korčula.
În lucrarea sa științifică Elajografija otoka Korčule (1995), Pavle Bakarić afirmă că „Lastovka” și „Drobnica”, cultivarele de măslini autohtone, diferă de alte soiuri de pe insula Korčula („Velika Lastovka”, „Vrtušćica”, „Oblica”) din punctul de vedere al caracteristicilor lor morfologice, biologice și comerciale.
De asemenea, Pavle Bakarić precizează că măslinele proaspete obținute din aceste două cultivare conțin o proporție mai mare de ulei (între 16,40 % și 24 %) decât măslinele proaspete din alte cultivare.
Specificitatea uleiului „Korčulansko maslinovo ulje” se datorează aromei sale (care amintește de fructe verzi și frunze de măslin) și gustului (amar și picant, mediu spre intens, omogen), determinate de proporția ridicată a fenolilor totali, care stau la baza proprietăților senzoriale (mai exact, a gustului amar și a gustului picant).
Acest lucru a fost dovedit printr-o cercetare (Ispitivanje fenolnih spojeva i senzorski profil dalmatinskih djevičanskih maslinovih ulja, M. Žanetić, D. Škevin, E. Vitanović, M. Jukić Špika și S. Perica, Pomologia croatica vol.
17, 2011) prin care s-a constatat că uleiul de măsline din cultivarele „Lastovka” și „Drobnica” conținea o proporție mai mare de fenoli totali (peste 350 mg/kg)