C 322/8
5.
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 8 26
Ryšys su geografine vietove
Geografinės vietovės ypatumai Korčulos salos teritorija yra kalnuota, sudaryta daugiausia iš uolų, o ariamos žemės yra nedaug.
Nuo ariamos žemės buvo nurinktos uolienos ir tose vietose suformuotos terasos.
Tokios surinktos uolienos tada yra naudojamos becementėms tvoroms, kuriomis apjuosiamos terasos, statyti.
Becementės tvoros sulaiko terasose esantį derlingą dirvožemį.
Kitaip tariant, jos saugo, kad dirvožemio nenuplautų lietus.
Į tą terasose supiltą derlingą dirvožemį, apjuostą becemente tvora, sodinami daugiausia vietos veislių „Lastovka“ ir „Drobnica“ alyvmedžiai.
Ariama žemė daugiausia yra dviejų rūšių: terasinis pradžiažemis ir lauko pradžiažemis.
Pradžiažemiai dažniausiai yra sudaryti iš kalkinių rudžemių ir raudonžemių (terra rossa).
Korčulos saloje vyrauja Viduržemio jūros klimatas, kuriam būdingos švelnios žiemos ir sausos bei karštos vasaros.
Didelis saulės šviesos kiekis lemia aukštą vidutinę temperatūrą.
Vidutinė metinė temperatūra Korčulos saloje yra 15,6–16,8 °C.
Karščiausias mėnuo yra liepa (vidutinė temperatūra 25,9 °C), o šalčiausias – vasaris (vidutinė temperatūra 9,1 °C).
Pagal saulės šviesos kiekį Korčulos sala puikiai tinka alyvuogėms auginti.
Daugiausiai saulės šviesos sala gauna liepos mėnesį (373,7 val. arba apie 12 val. saulės šviesos per dieną), o mažiausiai – gruodžio mėnesį (125,3 val. arba apie 4 val. per dieną).
Vertinant pagal metinį kritulių kiekį, Korčulos salai būdingas drėgnas klimatas.
Daugiausiai kritulių iškrenta šaltesnę metų dalį, nuo spalio iki kovo mėn., – tada vidutinis mėnesio kritulių kiekis yra 80–150 mm.
Mažiausiai kritulių iškrenta nuo birželio iki rugpjūčio mėn. – vidutiniškai 30–45 mm.
Žmogaus veiksniai Korčulos salos gyventojai daugiausia prisidėjo prie salos kraštovaizdžio formavimo.
Alyvuogių augintojai įdirbo uolėtą ir kalnuotą teritoriją, paversdami ją terasomis išdėstyta ariamąja žeme ir pritaikydami alyvmedžiams auginti becemente tvora apjuostuose plotuose.
Patekti į kalnuose išsidėsčiusias terasas nelengva, todėl neįmanoma naudoti didelės technikos.
Derlius nuimamas rankomis, naudojant rankines mechanines priemones.
Nuo priešistorinių laikų Korčulos sala nuolat priklausė vis kitiems savininkams, o salos gyvenimui ir pelningų pasėlių raidai poveikį darė daug istorinių įvykių.
Daugybė istorinių faktų liudija, kad Korčulos saloje alyvuogės buvo auginamos ir alyvuogių aliejus iš jų buvo spaudžiamas dar nuo senovės graikų kolonizacijos laikų, taip pat romėnų ir venecijiečių valdymo laikotarpiu.
Tų laikų, kai Korčula buvo valdoma venecijiečių, rašytiniuose šaltiniuose teigiama, kad „Venecijos vyriausybė supirkdavo aliejų labai žema kaina, todėl salos gyventojai pradėjo verstis kontrabanda“.
„Nors buvo įvestos griežtos baudos, skaičiai rodo, kad Korčulos aliejus buvo gabenamas net į Triestą.“ (S. Dokoza, Iz gospodarske i društvene povijesti Blata do XVIII. st., Zbornik radova Blato, 2003 m.).
Produkto ypatumai „Korčulansko maslinovo ulje“ savitumą lemia vietos veislių „Lastovka“ ir „Drobnica“ alyvuogių, kurios sudaro 80 proc.
Korčulos saloje auginamų alyvuogių, naudojimas.
Pavle Bakarić savo moksliniame darbe (Elajografija otoka Korčule, 1995 m.) teigia, kad vietos veislių „Lastovka“ ir „Drobnica“ alyvuogės savo morfologinėmis, biologinėmis ir prekinėmis savybėmis skiriasi nuo kitų Korčulos saloje auginamų veislių („Velika Lastovka“, „Vrtušćica“, „Oblica“) alyvuogių.
Jis taip pat teigia, kad šviežiose šių dviejų rūšių alyvuogėse yra daugiau aliejaus (16,40–24 proc.) nei šviežiose kitų veislių alyvuogėse.
„Korčulansko maslinovo ulje“ savitumą lemia jo aromatas (primenantis neprinokusius vaisius ir alyvmedžių lapus) ir skonis (vienodai vidutiniškai ar intensyviai kartus ir aštrus), kuris susiformuoja dėl šiame aliejuje esančio didelio bendro fenolių kiekio, nuo kurio priklauso juslinės aliejaus savybės, t. y. kartumas ir aštrumas.
Tai įrodyta moksliniais tyrimais (M. Žanetić, D. Škevin, E. Vitanović, M. Jukić Špika ir S. Perica, Ispitivanje fenolnih spojeva i senzorski profil dalmatinskih djevičanskih maslinovih ulja, „Pomologia croatica“ 17 tomas, 2011 m.), kuriuos atliekant nustatyta, kad iš veislių „Lastovka“ ir „Drobnica“ alyvuogių išspaustame aliejuje bendras fenolių kiekis yra didesnis (daugiau kaip