C 322/8
5.
ET
Euroopa Liidu Teataja
26.8.2022
Seos geograafilise piirkonnaga
Geograafilise piirkonna eripära Valdavalt kaljumägisel, enamasti kivise maastikuga Korčula saarel on vähe haritavat maad.
Põllumaad saadi pärast maapinna kividest puhastamist ja selle terrassideks kujundamist.
Põllult korjatud kive kasutati seejärel kuivmüüridena terrassipiireteks.
Tänu kuivmüüridele säilis terrassidel viljakas muld; teisiti öeldes välditi sellega põllult vihmaveega mulla minemauhtmist.
Kõnealusel kuivmüüridega piiratud terrasspõldudel koosnevad oliivisalud peamiselt pärismaiste sortide „Lastovka“ ja „Drobnica“ puudest.
Põllumaa võib jagada kahte rühma: terrassi-rähkmullad ja põllu-rähkmullad.
Rähkmullad koosnevad sageli kaltsiumi­ rikastest leostunud muldadest ja punastest muldadest.
Korčula saarel on pehmete talvede ning kuivade ja soojade suvedega vahemereline kliima.
Kõrged keskmised temperatuurid on tingitud pikka aega kestvast päikesepaistest.
Korčula saarel on aasta keskmine õhutemperatuur 15,6–16,8 °C.
Kõige soojem kuu on juuli, keskmine temperatuur 25,9 °C; kõige külmem kuu on veebruar, keskmine temperatuur 9,1 °C.
Päikesepaiste rohkuse poolest sobib Korčula saar väga hästi oliivikasvatuseks.
Juulis on päikesepaistet kõige rohkem (373,7 ehk ligikaudu 12 tundi päikesepaistet päevas) ja detsembris kõige vähem (125,3 ehk neli tundi päikesepaistet päevas).
Aastase sademete hulga poolest on Korčula saare kliima iseloomulikult niiske.
Suurem osa sademeist langeb aasta külmemal poolel (oktoobrist märtsini), kui sademete keskmine hulk kuus on 80–150 mm, vähem on sademeid juunist augustini, kui sademete keskmine hulk on 30–45 mm.
Meeskonnatöö korraldamine Korčula saare elanikkonnal on olnud oluline osa saare maastikuilme kujundamisel.
Oliivikasvatajad on töötanud kaljumägisel maastikul, muutes selle terrassidega põllumaaks ning kohandades seda kuivmüüridega piiratud oliivisalude kasvatamise kohaks.
Küngastel asuvatele terrasspõldudele raske ligipääsu tõttu oli välistatud suurte masinate kasutamine.
Oliive korjatakse käsitsi ja mehaaniliste käsitööriistadega.
Eelajaloolistest aegadest alates on Korčula saare omanikud pidevalt vahetunud ning arvukad ajaloosündmused on mõjutanud saare eluolu ja müügiviljade arenguteed.
Korčula saarel oliivide kasvatamisest ja oliiviõli tootmisest annavad tunnistust rohked ajaloosündmused alates saare asundamisest vanade kreeklaste poolt ning Rooma riigi ja Veneetsia vabariigi korrani.
Viimati nimetatud korra ajast säilinud kirjalikes ürikutes on Korčula saare kohta märgitud, et „kui Veneetsia valitsus ostis õli kokku väga madala hinnaga, olid saareelanikud sunnitud sellega salakaubitsema.
Kuigi kehtestati ranged karistused, nähtub arvudest, et Korčula saare oliiviõli jõudis isegi kaugele Triesti linna.“
(S. Dokoza, Iz gospodarske i društvene povijesti Blata do XVIII. st., Zbornik radova Blato, 2003).
Toote eripära Toote „Korčulansko maslinovo ulje“ eripära tuleneb pärismaiste oliivikultivaride „Lastovka“ ja „Drobnica“ sortimendist, mis moodustab 80 % Korčula saarel kasvatatavatest kõigist oliividest.
Teaduslikus uurimuses (Elajografija otoka Korčule (1995) tõdeb Pavle Bakarić, et pärismaised oliivikultivarid „Lastovka“ ja „Drobnica“ erinevad Korčula saarel kasvatatavatest muudest sortidest („Velika Lastovka“, „Vrtušćica“, „Oblica“) morfoloogiliste, bioloogiliste ja kaubanduslike omaduste poolest.
Ta nendib ka, et kõnealused kaks oliivikultivari sisaldavad rohkem õli (16,40–24 %) kui muude kultivaride värsked oliivid.
Toote „Korčulansko maslinovo ulje“ eripära tuleneb selle aroomist (meenutab rohelist vilja ja oliivilehti) ja maitsest (keskmisest tugevani varieeruv ühtlane mõrudus ja teravus), mis on tingitud fenoolide suurest osast.
See mõjutab omakorda toote sensoorseid omadusi, st mõrudust ja teravust.
Toote eripära on leidnud tõendamist uurimustöös (M. Žanetić, D. Škevin, E. Vitanović, M. Jukić Špika ja S. Perica, Ispitivanje fenolnih spojeva i senzorski profil dalmatinskih djevičanskih maslinovih ulja, Pomologia croatica 17. köide, 2011), milles jõuti järeldusele, et sortide „Lastovka“ ja „Drobnica“ oliiviõli sisaldas suuremal hulgal fenoole (rohkem kui 350 mg/kg) kui muud analüüsitud kultivarid („Oblica“ ja „Levantinka“), mille fenoolide üldsisaldus oli 161,15 mg/kg.
Samuti leiti, et analüüsitud