C 322/8
5.
DA
Den Europæiske Unions Tidende
26.8.2022
Tilknytning til det geografiske område
Det geografiske områdes egenart Øen Korčula er domineret af et klippefyldt, bjergrigt terræn, der hovedsagelig består af sten, og hvor agerjorden er begrænset.
Stenene er blevet fjernet fra agerjorden, som er blevet omdannet til terrasser.
De sten, der er fjernet fra jorden, er så blevet anvendt til at bygge stenmure, som omgiver terrasserne.
Stenmurene bevarer den frugtbare jord på terrasserne.
med andre ord forhindrer de, at den vaskes væk ved regn.
På disse terrasser med frugtbar jord, som er omgivet af stenmure, er der plantet olivenlunde, som fortrinsvis består af træer af de hjemmehørende sorter »lastovka« og »drobnica«.
De vigtigste typer agerjord kan opdeles i to grupper: regosol på terrasser og regosol på marker.
Regosol består oftest af calciummættet cambisol og subtropisk rødjord.
Øen Korčula har et middelhavsklima med milde vintre og tørre og varme somre.
De høje gennemsnitstemperaturer skyldes den store eksponering for sollys.
De gennemsnitlige årlige temperaturer på øen Korčula ligger mellem 15,6 °C og 16,8 °C.
Den varmeste måned er juli, hvor gennemsnitstemperaturen ligger på 25,9 °C, mens den koldeste måned er februar, hvor gennemsnitstemperaturen ligger på 9,1 °C. Hvad eksponeringen for sollys angår, er Korčula meget velegnet til olivendyrkning.
Juli har de fleste solskinstimer (373,7 eller ca. 12 solskinstimer om dagen), mens december har de færreste (125,3 eller ca. 4 timer om dagen).
Hvad den årlige nedbør angår, har øen Korčula et karakteristisk fugtigt klima.
Nedbøren falder fortrinsvis i årets koldeste måneder fra oktober til marts, hvor den gennemsnitlige månedlige nedbør svinger mellem 80 mm og 150 mm.
Den mindste nedbørsmængde falder fra juni til august, hvor den svinger mellem 30 mm og 45 mm i gennemsnit.
Menneskelige faktorer Befolkningen på øen Korčula har spillet en hovedrolle med hensyn til udformningen af øens landskab.
Olivendyrkerne har bearbejdet det klippefyldte, bjergrige terræn, omdannet det til agerjord med terrasser og tilpasset det til dyrkning af oliventræer, som er omgivet af stenmure.
Den vanskelige adgang til bjergterrasserne udelukker brugen af store maskiner.
Høsten foregår manuelt og med mekaniske håndværktøjer.
Øen Korčula har jævnligt skiftet ejere siden forhistorisk tid, og derfor har en lang række historiske begivenheder haft indflydelse på livet og udviklingen af salgsafgrøder på øen.
Omfattende historisk dokumentation vidner om dyrkningen af oliven og fremstillingen af olivenolie på øen Korčula lige siden de gamle grækeres kolonisering og under romersk og venetiansk herredømme.
I skriftlige kilder fra den tid, hvor Korčula kom under venetiansk herredømme, står der, at »den venetianske regering opkøbte olie til en meget lav pris, hvilket tvang øens indbyggere til at begynde at smugle olie.« Selv om der blev indført strenge straffe, viser tallene, at olie fra Korčula kunne nå helt frem til Trieste".
(S. Dokoza, Iz gospodarske i društvene povijesti Blata do XVIII. st., Zbornik radova, Blato, 2003).
Produktets egenart »Korčulansko maslinovo uljes« egenart skyldes anvendelsen af de hjemmehørende olivensorter »lastovka« og »drobnica«, som udgør 80 % af de oliven, der findes på øen Korčula.
Pavle Bakarić har i sit videnskabelige arbejde (Elajografija otoka Korčule (1995)) anført, at de oprindelige olivensorter »Lastovka« og »Drobnica« adskiller sig fra andre sorter på øen Korčula (»Velika Lastovka«, »Vrtušćica«, »Oblica«) med hensyn til deres morfologiske, biologiske og kommercielle egenskaber.
Han har endvidere anført, at friske oliven af disse to sorter har et større indhold af olie (fra 16,40 % til 24 %) end friske oliven af andre sorter. »Korčulansko maslinovo ulje« får sin egenart som følge af aromaen (der minder om grønne frugter og olivenblade) og smagen (med en ensartet mellemstærk til intens bitterhed og skarphed), der skyldes dens høje indhold af totalfenoler, som giver den de sensoriske egenskaber, dvs. bitterhed og skarphed.
Dette er blevet dokumenteret gennem forskning (M. Žanetić, D. Škevin, E. Vitanović, M. Jukić Špika og S. Perica, Ispitivanje fenolnih spojeva i senzorski profil dalmatinskih djevičanskih maslinovih ulja, Pomologia croatica vol. 17, 2011), hvor man fandt, at olivenolie fra sorterne »lastovka« og »drobnica« havde et højere indhold af totalfenoler (over 350 mg/kg) end andre analyserede sorter (»oblica« og