C 311/16
CS
Úřední věstník Evropské unie
16.8.2022
Žalobní důvody a hlavní argumenty Na podporu žaloby se žalobkyně dovolává čtyř žalobních důvodů.
1.
První žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise sdělené žalobkyni dopisem ze dne 1. dubna 2022 by mělo být zrušeno.
Žalobkyně předložila Komisi žádost dopisem ze dne 15. prosince 2021.
V odpovědi na žádost žalobkyně Komise výše uvedeným dopisem prohlásila odpověď žalobkyně za nepřípustnou.
Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí Komise je v tomto ohledu zásadně nesprávné, představuje porušení unijního a mezinárodního práva v oblasti životního prostředí a představuje porušení Smluv.
Žalobkyně tvrdí, že Komise porušila své pozitivní povinnosti vyplývající ze Smluv a mezinárodního práva, včetně článků 3, 6 a 7 Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (Aarhuská úmluva).
Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí Komise porušilo sekundární unijní právní předpisy, včetně článků 9 a 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 (2).
Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí Komise porušuje právo žalobkyně na přístup k právní ochraně podle Aarhuské úmluvy a nařízení (ES) č. 1367/2006 (ve znění pozdějších předpisů).
2.
Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise nejednala ve smyslu článku 265 SFEU ve vztahu k vnitrostátním plánům v oblasti energetiky a klimatu, které posoudila, přijala a zveřejnila, a to včetně sporného švédského vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu.
Komise tím, že nejednala, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smluv a mezinárodního práva, včetně článků 3, 6 a 7 Aarhuské úmluvy.
Žalobkyně dále tvrdí, že Komise tím, že nejednala, porušila sekundární unijní právní předpisy, mimo jiné články 9 a 10 nařízení (ES) č. 1367/2006 (ve znění pozdějších předpisů).
3.
Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise nezajistila plný soulad švédského vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu s Aarhuskou úmluvou, což znamená, že uvedený vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu je a byl v rozhodné době posuzován, přijat a zveřejněn ve zjevném rozporu s unijním a mezinárodním právem, a je tedy protiprávní.
4.
Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že nařízení (EU) 2018/1999 neprovádí ustanovení Aarhuské úmluvy, včetně jejího článku 7, a jako takové není v souladu s unijním a mezinárodním právem v oblasti životního prostředí.
Žalobkyně dále podpůrně tvrdí, že nařízení (EU) 2018/1999 porušuje Smlouvy.
Žalobkyně proto tvrdí, že nařízení (EU) 2018/1999 by mělo být prohlášeno za protiprávní.
(1)
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ze dne 11. prosince 2018 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 a (ES) č. 715/2009, směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU a 2013/30/EU, směrnice Rady 2009/119/ES a (EU) 2015/652 a zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (Úř. věst.
2018, L 328, s. 1).
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst.
2006, L 264, s. 13).
Žaloba podaná dne 17. června 2022 – Ryanair v. Komise (Věc T-366/22) (2022/C 311/19) Jednací jazyk: angličtina Účastnice řízení Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko) (zástupci: E. Vahida, S. Rating a I.-G. Metaxas-Maranghidis, advokáti)
Žalovaná: Evropská komise