C 307/24
4.
SL
Uradni list Evropske unije
12.8.2022
Kratka opredelitev geografskega območja Geografsko območje zaščitene geografske označbe „Pa de Pagès Català“ pokriva celotno avtonomno skupnost Katalonija.
5.
Povezanost z geografskim območjem
5.1.
Posebnosti geografskega območja „Pa de Pagès Català“, ki je pod tem imenom poznan v celotni avtonomni skupnosti Katalonija, je zgodovinsko najslovitejši kruh v tej regiji.
Že iz etimološke razlage poimenovanja „pa de pagès“ si je mogoče ustvariti natančno predstavo o podeželskem izvoru tega kruha.
V katalonščini izraz „pagès“ pomeni „kmet“.
„Pa de pagès“ je bil kruh, ki so ga kmetje pekli na podeželskih območjih celotne Katalonije.
Zato je imel očiten tradicionalni značaj, saj so ga proizvajali na podeželskih kmetijah in v vaških domovih.
Prav tako so ga pekli podeželski poklicni peki, ker ga je bilo mogoče shraniti tudi za več dni, kar je kmetom zelo ustrezalo.
Ta kruh okrogle oblike, katerega glavna značilnost je ročno oblikovanje, se proizvaja s počasno fermentacijo in peko v peči s šamotno podlago, kar je tradicija, ki se ohranja že več kot šest stoletij.
Strokovno znanje, povezano s kruhom „pa de pagès“, se je v okviru domače in poklicne peke skozi stoletja prenašalo z očetov na sinove.
Prav zaradi teh pekov s podeželja, ki so se med 16. in 18. stoletjem postopno preseljevali iz podeželskega okolja v katalonska mesta, so kruh „pa de pagès“ počasi spoznali tudi potrošniki iz velikih mest v deželi in iz okoliških naselij.
Ob koncu 19. stoletja je zaradi nekaterih zgodovinskih dogodkov kruh „Pa de Pagès Català“ postal širše znan kot najznačilnejši proizvod katalonske pekarske obrti.
Svetovni razstavi, ki sta bili v letih 1888 in 1929 organizirani v Barceloni ter sta sovpadali s katalonskim procesom industrializacije, sta spodbudili množičen odhod kmečkega prebivalstva v katalonsko prestolnico.
Na tisoče ljudi je zapustilo svoje vasi v notranji in južni Kataloniji, da bi našli boljše življenje v tovarnah Barcelone ali drugih industrijskih središč, na primer v Manresi, Reusu itd.
Številni od teh ljudi so v vaseh, iz katerih so prišli, opravljali pekovski poklic ali pa so bili doma zadolženi za peko kruha „pa de pagès“.
Mnogi niso našli dela v tovarnah, ampak so se zaposlili v mestnih pekarnah, ki so morale proizvajati kruh za nenehno naraščajoče prebivalstvo.
Vendar so se sočasno z novimi pekarskimi delavci začeli spreminjati tudi delovni postopki samega pekarskega sektorja, prvič zaradi uvajanja strojev v obrate in drugič zaradi uporabe bolj prečiščene moke od tiste, ki se je uporabljala dotlej.
Takrat so se pojavile podolgovate vrste kruha, katerih proizvodnja je lažja in hitrejša od proizvodnje tradicionalnega kmečkega kruha.
Kljub temu je novo mestno prebivalstvo ostalo zvesto svojemu tradicionalnemu kruhu in v pekarnah povpraševalo po kruhu „pa de pagès“, zaradi česar so mestne pekarne hkrati ponujale sodobne podolgovate vrste kruha in kmečki kruh.
Že v tistih časih je kruh „pa de pagès“ v celotni Kataloniji slovel kot tradicionalen in starodaven kruh, ki je popolnoma drugačen od novih vrst kruha.
Še danes je ta sloves popolnoma nedotaknjen; tako si brez kruha „Pa de Pagès Català“ ni mogoče predstavljati ene od najznamenitejših jedi katalonske kuhinje – kruha s paradižnikom (ali katalonsko „pa amb tamàquet“).
Način proizvodnje „pa de pagès“, ki se je uporabljal v Barceloni in drugih katalonskih industrijskih mestih, se je med 19. in 20. stoletjem razširil po vsej Kataloniji.
Kot navajajo potomci pekovskih družin iz vse Katalonije, se ta način proizvodnje v zadnjih 100 letih ni spremenil in je v bistvu ostal enak.
Pri izdelavi kruha se še vedno uporabljajo počasni postopki, posebna pozornost pa se namenja peki in predvsem dodajanju pare, pri čemer pek uporabi svoje strokovno znanje, kar ključno vpliva na končni videz skorje.
5.2.
Posebnosti proizvoda Kruh „Pa de Pagès Català“ je najznačilnejša specialiteta katalonske pekarske obrti.
Gre za kruh, ki se proizvaja z dolgo fermentacijo, v celoti oblikuje ročno in počasi peče v pečici s šamotno podlago.
Ima hrustljavo in zapečeno skorjo ter mehko in luknjičasto sredico z velikimi zračnimi mehurčki, kar ohranja občutek svežosti in prijetno teksturo kruha še osem do devet ur po peki.
Te značilnosti, ki so rezultat strokovnega znanja in dolgoletnih izkušenj katalonskih pekov, dajejo temu kruhu posebne lastnosti, ki se od njegovih začetkov niso spremenile in so omogočile ohranitev njegovega slovesa skozi čas.