C 307/24
4.
SK
Úradný vestník Európskej únie
12.8.2022
Stručné vymedzenie zemepisnej oblasti Zemepisná oblasť chráneného zemepisného označenia „Pa de Pagès Català“ zahŕňa celé územie autonómneho spoločenstva Katalánsko.
5.
Súvislosť so zemepisnou oblasťou
5.1.
Špecifickosť zemepisnej oblasti Chlieb „Pa de Pagès Català“, ktorý je bežne známy v celom autonómnom spoločenstve Katalánsko ako pa de pagès, má v tomto regióne po stáročia najdlhšiu povesť.
Už samotná etymológia názvu pa de pagès jasne naznačuje vidiecky pôvod výrobku.
Pagès v katalánčine znamená vidiečan.
Pa de pagès bol výrobok, ktorý vidiečania vyrábali vo vidieckych oblastiach v celom Katalánsku pre svoju spotrebu.
Preto sa vyznačoval značnou remeselníckou tradíciou, keďže sa vyrábal v tzv. masías (rustikálnych domoch vidiečanov) a zároveň v samotných dedinských obydliach.
Vidiecki pekárski majstri vyrábali pa de pagès aj pre jeho schopnosť zachovať si výbornú kvalitu počas niekoľkých dní, čo bolo pre vidiečanov ideálne.
Chlieb má okrúhly tvar a jeho hlavnou vlastnosťou je, že sa vyrába ručne, pričom sa necháva dlho kvasiť a cesto sa pečie v peci so žiaruvzdorným dnom.
Táto tradícia sa zachovala počas viac ako šiestich storočí.
Tradícia výroby pa de pagès sa po celé stáročia prenášala z generácie na generáciu, pokiaľ išlo o jeho výrobu v bežných obydliach, ako aj vo vidieckych pekárňach.
Práve títo pekári z vidieckych oblastí počas viacerých období migrácie obyvateľstva z vidieka do miest, ku ktorej v Katalánsku dochádzalo v 16. až 18. storočí, postupne prinášali pa de pagès do pozornosti spotrebiteľom vo veľkých mestách regiónu a v okolitých oblastiach.
Koncom 19. storočia došlo k určitým historickým udalostiam, ktoré prispeli k rozšíreniu „Pa de Pagès Català“ ako najtypickejšieho výrobku katalánskeho pekárstva.
Svetové výstavy, ktoré sa konali v Barcelone v rokoch 1888 a 1929, ktoré sprevádzali proces industrializácie Katalánska, mali za následok masívnu migráciu vidiečanov do hlavného mesta Katalánska.
Tisícky ľudí odišli z dedín zo stredného a južného Katalánska, aby našli lepšie živobytie v barcelonských továrňach alebo iných priemyselných centrách, ako napríklad Manresa, Reus atď.
Medzi týmito osobami bolo mnoho takých, ktorí vo svojich dedinách pracovali ako pekári alebo boli doma poverení výrobou pa de pagès.
Mnohí z nich si nenašli prácu v továrňach, ale v mestských pekárňach, ktoré museli vyrábať chlieb pre neustále sa zväčšujúcu populáciu.
Zatiaľ čo sa tieto osoby začleňovali ako robotníci v pekárňach, v samotnom pekárenskom odvetví zároveň prebiehal proces transformácie výrobných postupov.
Zavádzali sa pekárenské stroje a jemnejšie mleté múky v porovnaní s dovtedy používanými múkami.
V tomto období sa začali objavovať dlhé chleby, ktorých výroba bola jednoduchšia a rýchlejšia ako výroba tradičných vidieckych chlebov.
Noví obyvatelia miest samozrejme zostali verní svojmu tradičnému chlebu a dožadovali sa pa de pagès v pekárňach.
Mestské pekárne tak súčasne ponúkali moderný dlhý chlieb aj pa de pagès.
V tom čase mal už pa de pagès v celom Katalánsku povesť tradičného, ručne vyrábaného chleba, známeho po celé stáročia, ktorý nemal nič spoločné s novými druhmi chleba.
Povesť zostala nezmenená až do dnešných čias, a to do takej miery, že jedno z najznámejších jedál katalánskej gastronómie – chlieb s rajčinou (alebo v katalánčine „pa amb tamàquet“), nie je autentické, pokiaľ sa nepripravuje práve s „Pa de Pagès Català“.
Spôsob výroby pa de pagès v Barcelone a ďalších priemyselných mestách v Katalánsku sa v 19. a 20. storočí rozšíril po celom Katalánsku.
Tento spôsob výroby sa nezmenil a jeho hlavné postupy sa počas posledných 100 rokov zachovávali, ako to potvrdzujú potomkovia rodín s pekárskou tradíciou z celého Katalánska.
Základom je príprava cesta, počas ktorej sa zachovávajú dlhé výrobné postupy a osobitná pozornosť sa venuje pečeniu, najmä efektu, ktorý sa dosiahne pomocou pary, ktorú každý pekár pridáva na základe svojich odborných znalostí a ktorá je nevyhnutná na získanie konečného vzhľadu kôrky.
5.2.
Špecifickosť výrobku „Pa de Pagès Català“ je najreprezentatívnejšia katalánska pekárenská špecialita.
Ide o chlieb vyrábaný pomalým kysnutím tvarovaný výhradne ručne a pečený pomaly v peciach so žiaruvzdorným dnom.
Má chrumkavú kôrku vypečenej hnedastej farby, mäkkú, kyprú striedku s veľkými dierami a zachováva si čerstvosť a príjemnú vláčnosť aj 8 – 9 hodín po upečení.
Tieto vlastnosti, ktoré svedčia o zručnosti a dlhodobých skúsenostiach katalánskych pekárov, dodávajú tomuto chlebu špecifický charakter, ktorý zostal od počiatku nezmenený a ktorý umožnil, aby si tento chlieb po stáročia zachoval svoju jedinečnú povesť.