C 303/2
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 8 8
V (Nuomonės)
TEISINĖS PROCEDŪROS
TEISINGUMO TEISMAS 2022 m. birželio 22 d.
Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Audiencia Provincial – León (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AB Volvo, DAF TRUCKS NV / RM (Byla C-267/20) (1) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Karteliai – SESV 101 straipsnis – Direktyva 2014/104/ES – 10, 17 ir 22 straipsniai – Ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl Europos Sąjungos konkurencijos teisės nuostatų pažeidimo, atlyginimo – Senaties terminas – Nuginčijama žalos prezumpcija – Patirtos žalos dydžio nustatymas – Pavėluotas direktyvos perkėlimas – Taikymas laiko atžvilgiu – Materialinės ir procesinės nuostatos) (2022/C 303/02) Proceso kalba: ispanų Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Audiencia Provincial – León
Šalys pagrindinėje byloje Apeliantės: AB Volvo, DAF TRUCKS NV Kita apeliacinio proceso šalis: RM
Rezoliucinė dalis 2014 m. lapkričio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/104/ES dėl tam tikrų taisyklių, kuriomis reglamentuojami pagal nacionalinę teisę nagrinėjami ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės nuostatų pažeidimo, atlyginimo, 10 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis yra materialinė nuostata, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 22 straipsnio 1 dalį, ir kad į jo taikymo ratione temporis sritį patenka ieškinys dėl žalos atlyginimo, kuris, nors ir susijęs su konkurencijos teisės pažeidimu, pasibaigusiu prieš įsigaliojant šiai direktyvai, buvo pareikštas po to, kai įsigaliojo ją į nacionalinę teisę perkeliančios nuostatos, jei pagal ankstesnes normas šiam ieškiniui taikytinas senaties terminas nesibaigė prieš pasibaigiant šios direktyvos perkėlimo terminui.
Direktyvos 2014/104 17 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji yra procesinė nuostata, kaip ji suprantama pagal šios direktyvos 22 straipsnio 2 dalį, ir kad į jos taikymo ratione temporis sritį patenka ieškinys dėl žalos atlyginimo, kuris, nors ir susijęs su konkurencijos teisės pažeidimu, pasibaigusiu prieš įsigaliojant šiai direktyvai, buvo pareikštas po 2014 m. gruodžio 26 d. ir po to, kai įsigaliojo ją į nacionalinę teisę perkeliančios nuostatos.
Direktyvos 2014/104 17 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji yra materialinė nuostata, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 22 straipsnio 1 dalį, ir kad į jo taikymo ratione temporis sritį nepatenka ieškinys dėl žalos atlyginimo, kuris, nors ir pareikštas įsigaliojus nacionalinės teisės nuostatoms, kuriomis ši direktyva pavėluotai perkelta į nacionalinę teisę, yra susijęs su konkurencijos teisės pažeidimu, kuris baigėsi prieš pasibaigiant jos perkėlimo terminui.
(1)
OL C 320, 2020 9 28.