C 303/32
DA
Den Europæiske Unions Tidende
8.8.2022
Med det første appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl ved at tiltræde, at Kommissionen havde kompetence til at konstatere og pålægge sanktioner for en overtrædelse af artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 med hensyn til luftfragttjenester fra tredjelande til lande i EØS (dvs. indgående ruter).
Appellanten har nærmere bestemt anført, at Kommissionen begik en retlig fejl ved at anvende et urigtigt retligt kriterium for at bedømme kompetencen i henhold til folkeretten og ikke EU-retten, og at den under alle omstændigheder foretog en urigtig anvendelse af kriteriet om de kvalificerede virkninger i medfør af folkeretten.
Med det andet appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl ved at tiltræde Kommissionens konstatering om, at den adfærd, hvori appellanten havde deltaget, udgjorde en overtrædelse med konkurrencebegrænsende formål.
Retten begik navnlig en retlig fejl ved at tiltræde Kommissionens konstatering om, at adfærden vedrørende afslaget på at betale kommissioner af tillæggene udgjorde en overtrædelse med konkurrencebe­ grænsende formål.
Med det tredje appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl ved at foretage en urigtig fortolkning og anvendelse af det retlige kriterium for at konstatere en samlet og vedvarende overtrædelse og ved med urette at opretholde den afgørelse, hvorved appellanten var blevet pålagt en sanktion for en sådan samlet og vedvarende overtrædelse.
Retten begik navnlig en retlig fejl ved at fastslå, at Kommissionen korrekt havde påvist, at de former for adfærd, som den samlede og vedvarende overtrædelse bestod af, supplerede hinanden og var af vedvarende art.
Med det fjerde appelanbringende har appellanten subsidiært gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at appellanten var ansvarlig for alle aspekter af den samlede og vedvarende overtrædelse, selv om selskabets deltagelse faktisk havde været begrænset, hvorved den tilsidesatte ligebehandlingsprincippet med hensyn til bedømmelsen af appellantens deltagelse i afslaget på at betale kommissioner af tillæggene og med urette fastslog, at appellanten deltog vedvarende i sikkerhedstillægget i de perioder, hvor der ikke forelå beviser for en sådan deltagelse.
Appel iværksat den 17. juni 2022 af SAS Cargo Group A/S, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden og SAS AB til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Udvidede Afdeling) den 30. marts 2022 i sag T-324/17, SAS Cargo Group m.fl. mod Kommissionen (Sag C-403/22 P) (2022/C 303/39) Processprog: engelsk Parter Appellanter: SAS Cargo Group A/S, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden og SAS AB (ved advokaterne B. Creve og M. Kofmann og avocats J. Killick og G. Forwood) Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
Appellanterne har nedlagt følgende påstande — Den appellerede dom appelleres, for så vidt som Kommissionen blev frifundet i appellanternes annullationssøgsmål. — Kommissionens afgørelse C(2017) 1742 final af 17. marts 2017 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart (sag AT.39258 — Luftfragt) annulleres, for så vidt som den vedrører appellanterne. — Den pålagte bøde annulleres eller nedsættes. — Subsidiært hjemvises sagen til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse i overensstemmelse med Domstolens dom. — Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne i forbindelse med appellen og sagen for Retten.