5.8.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 301/57
10. norāda, ka ir svarīgi atbalstīt lauksaimniecības un mežsaimniecības uzņēmumus zaļās pārkārtošanās procesā, sevišķi mazākus uzņēmumus, kas atrodas teritoriju stratēģiskajās zonās un lielākoties īsteno teritorijas aizsardzības un saglabāšanas funkciju; 11. mudina Komisiju attiecībā uz importu noteikt saistošus Eiropas ražošanas standartus un savstarpīguma vai spoguļklauzulas atbilstīgi prasībām, ko piemēro ES ražotājiem; 12. aicina Komisiju palielināt robežkontroļu skaitu un īstenot tādas procedūras kā importēto produktu aukstumap­ strāde; 13. atgādina, ka Eiropas Reģionu komiteja par abām stratēģijām jau ir izteikusies atzinumā “Bioloģiskā daudzveidība pilsētās un reģionos laikposmā pēc 2020. gada.
ANO Konvencijas par bioloģisko daudzveidību Pušu konferences 15. sesija un ES Biodaudzveidības stratēģija 2030. gadam” (4) un atzinumā “No lauka līdz galdam: vietējā un reģionālā dimensija” (5); 14. uzsver, ka vietējās pašvaldības pilda nozīmīgu lomu dažu procedūru noteikšanā un pārvaldībā saistībā ar noteiktiem atbalsta veidiem, it īpaši ar lauksaimniecības riska pārvaldību saistītā atbalsta maksājumiem; 15. atgādina, ka reģioni, provinces un vietējās pašvaldības ne tikai piedalās nacionālo stratēģisko plānu izstrādē atbilstīgi Regulai (ES) 2021/2115, bet arī ir lauku attīstības atbalsta pasākumu lbumguvējas un palīdz definēt iniciatīvā LEADER paredzēto augšupējo pieeju; 16. konstatē, ka no 2014. līdz 2019. gadam lauksaimniecības nozarē piešķirtais valsts atbalsts Eiropas līmenī ir samazinājies no 7,6 miljardiem uz 6 miljardiem, tomēr Covid-19 pandēmijas laikā tas palielinājās; 17. uzsver, ka lauksaimniecības uzņēmumi un lauksaimniecības, mežsaimniecības un pārtikas nozare minētajā laikposmā ne uz brīdi nav pārtraukuši ražošanu, nodrošinot apgādes drošību, kā noteikts LESD 39. pantā; 18.
uzsver, ka karš starp Krieviju un Ukrainu ir izraisījis nestabilitāti izejvielu un pārtikas piegādes tirgū;
19. uzsver lomu, kura šajā saistībā būtu jāpilda kopējai lauksaimniecības politikai pašapgādes un pārtikas nodrošinājuma jomā; 20. atgādina, ka šāda apgāde bija iespējama arī tāpēc, ka uzņēmumi varēja saņemt atbalstu, ko Komisija bija noteikusi kā ad hoc, reaģējot uz Covid-19 izraisīto ekonomikas krīzi; 21. turklāt norāda, ka lielākā daļa valsts atbalsta veidu, izņemot īpašo atbalstu saistībā ar Covid krīzi, lielākoties tika piešķirta lauku attīstības plānu ietvaros un it īpaši pasākumiem, kas neietilpst Līguma I pielikuma mērķos (lauksaimniecības produkti); 22.
konstatē, ka procedūra valsts atbalsta iekļaušanai lauku attīstības programmās izrādījās sarežģīta;
23. norāda: lai arī Regula (ES) Nr.
1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no ELFLA ir ļoti līdzīga Pamatnostādnēm par valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē un lauku apvidos 2014.–2020. gadam, lauku attīstības pasākumi ne vienmēr ir pilnībā atbilstoši valsts atbalsta noteikumiem; 24. pieņem zināšanai, ka Komisijas uzsāktajā apspriešanā tika atklāts, ka daži spēkā esošo valsts atbalsta noteikumu aspekti tagad ir novecojuši; 25. uzsver, ka viens no pamatmērķiem joprojām ir nodrošināt visiem Eiropas Savienības uzņēmumiem vienlīdzīgus konkurences apstākļus;
(4) (5)
OV C 440, 18.12.2020., 20. lpp.
OV C 37, 2.2.2021., 22. lpp.