18.7.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 275/93
degradacijo gozdov in izgubo območij z veliko ohranitveno vrednostjo.
Posebno pozornost je treba nameniti kavčuku, koruzi, bananam, sladkornemu trsu in vsemu mesu živali, ki jih krmijo s sojo (kot sta svinjina in perutnina).
EESO odločno poziva k popisu lesne mase na ravni EU; to vprašanje bi bilo treba rešiti v bližnji prihodnosti.
Pomembne opredelitve v tej uredbi (npr. „ne povzroča krčenja gozdov“ ali „degradacija gozdov“) bi morale biti usklajene z opredelitvami FAO.
Prilagojene opredelitve oziroma tiste, ki le delno temeljijo na opredelitvah FAO, dopuščajo različno razlago in lahko zato med gospodarskimi subjekti povzročijo pravno negotovost.
4.3 Izvajanje uredbe bo v rokah pristojnih organov držav članic.
Učinkovitost predlagane zakonodaje je torej odvisna od tega, kakšno prednost se ji bo namenjalo, in od operativnih zmogljivosti javnih organov v posamezni državi članici.
Dodeljevanje potrebnih sredstev in vzpostavljanje sistemov v vseh državah članicah mora biti prednostna naloga.
Pomembne so namenske naložbe v infrastrukturo IT, človeške vire in povečano operativno zmogljivost javnih organov v vsaki državi članici za učinkovito in ustrezno spremljanje, primerjalne analize in oceno tveganja, pri čemer bi bilo treba uporabiti umetno inteligenco.
Subjekti, za katere velja uredba, bi morali uporabljati pregleden sistem spremljanja (vključno z objavljanjem poročil o potrebni skrbnosti v obliki, ki ne ogrozi zaupnih poslovnih informacij).
Za presečni datum je treba določiti datum v preteklosti, da se prepreči spodbujanje nadaljnjega krčenja gozdov.
4.4 Uredba se osredotoča na krčenje in degradacijo gozdov, ki sta povezana s proizvodnjo in potrošnjo izbranih vrst primarnih in drugih proizvodov v Evropi.
Ne obravnava pa drugih zelo pomembnih družbenih in okoljskih vprašanj, ki so povezana s proizvajanjem proizvodov, zajetih v uredbi.
Zlasti izbrani pristop k varstvu človekovih pravic temelji izključno na zakonih, ki veljajo v nacionalnih pravnih okvirih.
Zaradi tega ostajajo velike vrzeli v zvezi z varovanjem zemljiških pravic domorodnih ljudstev in lokalnih skupnosti ter drugimi mednarodnimi standardi na področju človekovih pravic.
Komisija bi morala po mnenju EESO razmisliti o dopolnitvi svojega predloga s smernicami o izpolnjevanju obveznosti potrebne skrbnosti in izvajanju ocen tveganja v dobavnih verigah vseh kategorij primarnih dobrin.
Smernice bi morale obsegati možne vire informacij, ki bi jih ustrezni odgovorni gospodarski subjekti lahko uporabili, kot so certifikacijske sheme, ki izpolnjujejo nekatere minimalne standarde.
Cilj bi moral biti vzpostavitev skladne sheme za odgovorne dobavne verige, ki ne povzročajo krčenja gozdov, pri čemer bi shema temeljila na pomembnem delu, ki je že bilo opravljeno v zvezi s številnimi obstoječimi certifikacijskimi shemami.
4.5 Komisija bo najpozneje pet let po začetku veljavnosti uredbe izvedla oceno učinka na kmete, zlasti male kmetovalce, domorodna ljudstva in lokalne skupnosti ter ocenila morebitno potrebo po dodatni podpori.
V predlogu je predvidena tudi ocena potrebe in izvedljivosti dodatnih orodij za olajševanje trgovine za podporo doseganju ciljev uredbe s priznavanjem certifikacijskih shem.
Vendar EESO meni, da sta pomen certificiranja in učinek na kmete, vključno z malimi kmetovalci in lokalnimi skupnostmi, bistvena za delovanje in učinke predlagane uredbe, tako načrtovane kot nenamerne.
Zajeti jih je treba v predhodne ocene, sklepe, ki izhajajo iz teh ocen, pa je treba vključiti v uredbo pred začetkom njene veljavnosti.
4.6 Z izjemami za MSP in poenostavljenim postopkom potrebne skrbnosti v okviru referenčnega sistema za države ne bi smeli ustvariti vrzeli, zaradi katerih bi lahko bila uredba neučinkovita.
Hkrati uredba ne bi smela povzročati nepotrebnih upravnih bremen in stroškov.
Javna bonitetna agencija EU (3) za človekove in okoljske pravice v podjetjih lahko MSP pomaga pri izpolnjevanju njihovih obveznosti.
Komisija bi morala skrbno oceniti, ali so predlagane določbe o geolokalizaciji vse do posamičnih parcel v državah z majhnim tveganjem in obveznosti predložitve dokazil sorazmerne ali potrebne.
Nekatere določbe bi v EU povzročile ne le navzkrižja z državami članicami zaradi načela subsidiarnosti, temveč zlasti tudi nesorazmerno breme za male proizvajalce, ki v EU prispevajo pomemben delež oskrbe.
Zaradi preglednosti je treba objaviti natančna merila za razvrstitev.
Majhne lastnike gozdov v EU in zunaj nje je treba podpirati za izboljšanje trajnostnega gospodarjenja z gozdovi, dostop do trajnostnega financiranja in ponudbo trajnostnih gozdnih proizvodov.
4.7 Člena 22 in 24 vključujeta določbe o umiku s trga in morebitnem uničenju primarnih ali drugih proizvodov, kadar ti niso v skladu z uredbo.
To bi bilo v večini primerov v nasprotju z drugimi pomembnimi načeli in cilji politike EU, vključno s preprečevanjem razmetavanja s hrano.
EESO zato Komisiji priporoča, naj ponovno razmisli o teh določbah, da prepreči uničevanje dragocenih virov.
V skladu s predlogom uredbe (člen 3) se ne sme dati na trg lesa iz zakonitega (odobrenega) krčenja gozdov, katerega namen je pridobivanje kmetijskih površin.
Na ustreznem mestu v uredbi bi bilo treba pojasniti, da
(3)
Glej točko 1.15 mnenja EESO na lastno pobudo Zavezujoča pogodba OZN o podjetjih in človekovih pravicah, UL C 97, 24.3.2020, str. 9.