18.7.2022
SK
Úradný vestník Európskej únie
C 275/5
2.
Úvod a všeobecné pripomienky 2.1.
Cestovný ruch v EÚ a vo svete sa nevráti na úroveň spred pandémie COVID-19.
Jej vplyv a dôsledky pre spoločnosť a hospodárstvo ešte nie sú úplne zrejmé.
Pred pandémiou predstavoval cestovný ruch priamo alebo nepriamo takmer 10 % HDP EÚ, poskytoval približne 22,6 milióna pracovných miest a v roku 2018 urobil z EÚ poprednú svetovú turistickú destináciu s 563 miliónmi medzinárodných návštevníkov a 30 % celosvetových ziskov.
S 30 % medzinárodných návštevníkov v roku 2018 bola EÚ hlavnou turistickou destináciou vo svete.
V roku 2018 bolo v EÚ27 viac ako 600 000 turistických zariadení a bolo objednaných celkovo 1 326 049 994 prenocovaní.
2.2.
Spoločné výskumné centrum Európskej komisie odhadlo, že odvetvie cestovného ruchu v EÚ zabezpečuje viac ako 6 % celkovej zamestnanosti.
Cestovný ruch navyše v niektorých regiónoch prispieva k zamestnanosti oveľa väčšou mierou a je často jedinou možnosťou zamestnania pre nízkokvalifikovaných pracovníkov.
Napríklad na Kréte (Grécko), v Jadranskom Chorvátsku, vo Valle d’Aosta (Taliansko) a na Kanárskych ostrovoch (Španielsko) predstavuje cestovný ruch viac ako 30 % celkovej regionálnej zamestnanosti.
2.3.
Po viacerých vlnách po pandémii COVID-19 v rokoch 2020 a 2021 teraz vidíme rozsah jej vplyvu na zamestnanosť a jej ničivé sociálne dôsledky v cestovnom ruchu a doprave: chýbajúci medzinárodný cestovný ruch, nedostatočný a nestabilný dopyt po tovaroch a službách súvisiacich s cestovným ruchom (v dôsledku zmien modelov spotreby a správania v cestovnom ruchu v čase pandémie), rastúci počet úpadkov podnikov a rastúca zadlženosť (ktorá sa neobmedzuje len na podniky pôsobiace v cestovnom ruchu), ťažkosti s dostupnosťou opatrení na udržanie a obnovu likvidity a neúčinné reakcie orgánov verejnej správy.
Opakované opatrenia obmedzujúce činnosti, prehnané uplatňovanie obmedzujúcich opatrení v súvislosti s kovidovými preukazmi a neschopnosť nezávislých orgánov zaručiť rovnaké práva turistov/cestujúcich a podnikov, zložitosť a často nedostatok spoľahlivých informácií o skutočnej miestnej zdravotnej a bezpečnostnej situácii pre turistov a zložité byrokratické postupy pri vnútornej mobilite na vnútorných hraniciach EÚ takisto nepomáhajú obnoviť cezhraničnú mobilitu a stimulovať oživenie hospodárstva.
2.4.
Treba spomenúť, že podľa nedávnej správy výskumnej služby Európskeho parlamentu (EPRS) je vplyv pandémie COVID-19 na rôzne turistické destinácie v Európskej únii „asymetrický a veľmi lokalizovaný“ (12).
2.5.
Ako vyplýva zo správy EPRS, obrázky 1 a 2, príspevok cestovného ruchu k zamestnanosti a HDP sa počas pandémie výrazne znížil.
Napríklad v Taliansku sa príspevok cestovného ruchu k HDP v roku 2020 v porovnaní s rokom 2019 znížil takmer o polovicu, pričom klesol z 13,1 % na 7,0 % a zaniklo 337 000 pracovných miest.
V porovnaní s USA zaznamenali viaceré členské štáty EÚ (napr.
Nemecko, Taliansko a Francúzsko) väčšie straty z hľadiska HDP, ale z hľadiska zamestnanosti utrpeli menej.
2.6.
Dvadsaťjeden mesiacov po vypuknutí pandémie v Európe svetové odvetvie cestovného ruchu a dopravy stále čelí bezprecedentnej kríze (13).
2.7.
V EÚ sa objavili aj „nové“ modely dochádzania a nakupovania v mestských oblastiach prispôsobené cestovným obmedzeniam stanoveným vládami, takže pribudlo chôdze, cyklistiky, cestovania autom a online nakupovania na úkor cestovania verejnou dopravou.
V mnohých krajinách EÚ neboli v dôsledku obmedzení súvisiacich s ochorením COVID-19 najmä starší ľudia schopní uspokojiť svoj dopyt po sezónnom cestovnom ruchu a doprave.
2.8.
Cestovanie vlakmi, výletnými a osobnými loďami a lietadlami utrpelo zodpovedajúco 70 % poklesu dopytu po medzinárodnom cestovnom ruchu, čo spôsobilo straty príjmov a pracovných miest v cestovnom ruchu a doprave, ako aj v odvetviach od nich závislých (napr. v priemysle a maloobchode).
Hoci vplyv na nákladnú dopravu bol doteraz oveľa miernejší, očakáva sa, že toto odvetvie zaznamená v nadchádzajúcich rokoch pokles, najmä ak hospodárstvo bude v recesii.
Tieto odvetvia by sa preto mali primerane zohľadniť v plánoch obnovy EÚ a členských štátov.
2.9.
Okrem týchto javov aj nedávne požiare v južnej Európe a záplavy v severnej Európe popri tragických stratách na životoch a hospodárskych škodách odhalili aj to, že konvenčné politiky a existujúci krehký mechanizmus rescEU neprinášajú očakávané výsledky, pričom sa ukázalo, že nie sú vhodné na dlhodobé modely udržateľného rozvoja.
(12) (13)
European Parliament Think Tank, Relaunching transport and tourism in the EU after COVID-19, február 2021.
Najviac postihla malé podniky a samostatne zárobkovo činné osoby v príslušných hodnotových a dodávateľských reťazcoch, ako aj pracovníkov a spoločnosti a ich odolnosť.