18.7.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 275/93
zonelor de conservare cu valoare ridicată trebuie să intre în domeniul de aplicare al regulamentului.
Trebuie să se acorde o atenție deosebită cauciucului, porumbului, bananelor, trestiei de zahăr și tuturor tipurilor de carne provenită de la animale hrănite cu soia (precum carnea de porc și carnea de pasăre).
CESE solicită ferm să se realizeze un inventar al masei lemnoase la nivelul UE.
Această problemă ar trebui soluționată în viitorul apropiat.
Definițiile-cheie din prezentul regulament (de exemplu, „care nu implică defrișări” sau „degradarea pădurilor”) ar trebui să fie în conformitate cu definițiile FAO.
Definițiile adaptate sau definițiile care se bazează doar parțial pe definițiile FAO, creează o marjă de interpretare și, prin urmare, ar putea duce la incertitudine juridică pentru operatorii economici. 4.3.
Punerea în aplicare a regulamentului va fi răspunderea autorităților competente ale statelor membre.
Astfel, eficiența legislației propuse depinde de prioritatea care i se acordă și de capacitatea operațională a autorităților publice din fiecare stat membru.
Asigurarea alocării fondurilor necesare și instituirea sistemelor necesare în toate statele membre trebuie să fie o prioritate absolută.
Sunt importante investițiile dedicate în infrastructura IT, resursele umane și o mai mare capacitate operațională a autorităților publice din fiecare stat membru, în vederea unei monitorizări eficace și adecvate, a stabilirii unor criterii de referință și a evaluării riscurilor.
În această privință ar trebui să se recurgă la inteligența artificială.
Entitățile cărora li se aplică regulamentul ar trebui să pună în aplicare un sistem de monitorizare transparent (inclusiv publicarea rapoartelor privind obligația de diligență într-o formă care să nu compromită informațiile comerciale confidențiale).
Data-limită trebuie să fie o dată din trecut, pentru a nu se încuraja continuarea defrișărilor. 4.4.
Regulamentul pune accentul pe defrișări și pe degradarea pădurilor asociate cu producția și consumul, în Europa, a unei serii de produse de bază și produse.
Cu toate acestea, el nu abordează alte aspecte sociale și de mediu foarte importante legate de producția produselor vizate.
De exemplu, abordarea aleasă în ceea ce privește protecția drepturilor omului se bazează exclusiv pe legile aplicabile în temeiul cadrelor juridice naționale.
Persistă însă lacune substanțiale în ceea ce privește protejarea drepturilor funciare ale popoarelor indigene și ale comunităților locale, precum și alte standarde internaționale din domeniul drepturilor omului.
Comitetul încurajează Comisia să ia în considerare completarea propunerii sale cu orientări privind îndeplinirea obligației de diligență și evaluarea riscurilor legate de lanțurile de aprovizionare din fiecare sector al produselor de bază.
Orientările ar trebui să includă sursele potențiale de informații pe care operatorii responsabili relevanți le-ar putea consulta, cum ar fi sistemele de certificare care îndeplinesc anumite standarde minime.
Scopul ar trebui să fie stabilirea unui sistem coerent pentru lanțuri de aprovizionare responsabile și fără defrișări, valorificând unele dintre activitățile importante întreprinse la nivelul mai multor sisteme de certificare existente. 4.5.
În termen de cel mult cinci ani de la intrarea în vigoare a regulamentului, Comisia va efectua o evaluare a impactului asupra fermierilor, în special asupra micilor agricultori, a populațiilor indigene și a comunităților locale, precum și o evaluare a eventualei necesități de a se acorda un sprijin suplimentar.
Propunerea prevede, de asemenea, o evaluare a necesității și fezabilității unor instrumente suplimentare de facilitare a comerțului pentru a sprijini realizarea obiectivelor regulamentului prin recunoașterea sistemelor de certificare.
Cu toate acestea, Comitetul consideră că rolul certificării și impactul asupra agricultorilor, inclusiv a micilor agricultori și a comunităților locale, sunt esențiale pentru funcționarea regulamentului propus și pentru impactul pe care îl generează, în mod intenționat sau neintenționat.
Acestea trebuie să facă obiectul unor evaluări ex ante, iar concluziile care rezultă din aceste evaluări trebuie integrate în regulament înainte de intrarea sa în vigoare. 4.6.
Scutirile pentru IMM-uri și simplificarea obligației de diligență în cadrul sistemului de analiză comparativă la nivel de țară nu ar trebui să creeze lacune care ar putea face ca regulamentul să devină ineficace.
În același timp, regulamentul nu ar trebui să creeze sarcini și costuri administrative inutile.
Înființarea unei „Agenții publice de rating a UE” (3) pentru drepturile omului și drepturile de mediu în mediul de afaceri poate ajuta IMM-urile să își îndeplinească obligațiile.
Comisia ar trebui să evalueze cu atenție dacă normele propuse privind geolocalizarea, până la parcelele individuale, și cerințele în materie de dovezi în țările cu risc scăzut, sunt proporționale sau necesare.
Unele cerințe din UE nu numai că ar duce la conflicte legate de principiul subsidiarității în statele membre, ci, mai presus de toate, ar impune o sarcină disproporționată asupra micilor producători care realizează o parte semnificativă a ofertei în UE.
Din motive de transparență, criteriile exacte ale clasificării trebuie făcute publice.
Micii proprietari de păduri din UE și din afara acesteia trebuie sprijiniți pentru a îmbunătăți gestionarea durabilă a pădurilor, pentru a avea acces la o finanțare durabilă și pentru a oferi produse forestiere durabile. 4.7.
Articolele 22 și 24 includ dispoziții privind retragerea de pe piață și eventuala distrugere a produselor de bază sau a produselor care nu respectă regulamentul.
În cele mai multe cazuri, aceste dispoziții ar intra în conflict cu alte principii și obiective de politică importante ale UE, inclusiv în ceea ce privește risipa alimentară.
Prin urmare, CESE recomandă Comisiei să reconsidere aceste dispoziții pentru a evita distrugerea unor resurse valoroase.
În conformitate cu proiectul de regulament (articolul 3, lemnul provenit din defrișarea legală (autorizată) a pădurilor în scopul creării de terenuri agricole
(3)
A se vedea punctul 1.15 din Avizul din proprie inițiativă al CESE pe tema „Un tratat cu caracter obligatoriu al ONU privind afacerile și drepturile omului” (JO C 97, 24.3.2020, p. 9).