C 275/6
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.7.18.
3.
A „jövő generációs” uniós turisztikai és közlekedési szakpolitikákért 3.1.
Új, „jövő generációs” – és harmonizáltabb – megközelítésre van szükség, amely a rövid, közép- és hosszú távú ellenálló képességre, valamint a turizmus és a közlekedés teljes helyreállítására irányuló európai és nemzeti szakpolitikai lehetőségeken alapul.
Az új uniós politikai, társadalmi és gazdasági menetrendnek közös alapelvekre kell épülnie, amelyek céljai a következők: — az EU (főként mikro-, kis- és középvállalkozások és önfoglalkoztatók által alkotott) turisztikai és közlekedési ökoszisztémáiba vetett bizalom helyreállítása a munkavállalók, a lakosság, a turisták/utasok, valamint az uniós/globális magán- és állami befektetők körében, — hozzájárulás az EU meglévő turisztikai és közlekedési ökoszisztémáinak újragondolásához az ellenálló képesség erősítése és a „hármas átállás” (egészségügyi, digitális és zöld átállás) irányába tartó fellendülés előmozdítása érdekében, — visszatérés a kereslet Covid19 előtti szintjére, és a kkv-k számára elérhető olyan, új beruházások elősegítése, amelyek ezen ágazatok 2021–2027 utáni fenntartható és hosszú távú növekedését célozzák. 3.2.
Az Európai Bizottság „Irány az 55 %!” intézkedéscsomagja lehetővé teszi az EU számára, hogy megvalósítsa az üvegházhatásúgáz-kibocsátás európai klímarendeletben rögzített csökkentési céljait.
A csomag javaslatai az európai közlekedési és idegenforgalmi ökoszisztémákra is hatással vannak.
Ha ezeket az intézkedéseket nem a megfelelő politikát szem előtt tartva alakítják ki, a javaslatok eredményeképp nem születnek majd „jövő generációs” uniós idegenforgalmi és közlekedési politikák.
Éppen ellenkezőleg: a javasolt intézkedések az uniós kis- és a nagyvállalatok esetében egyaránt a szabályozási költségek jelentős növekedéshez vezethetnének, valamint ronthatnák versenyképességüket az EU határai mentén elhelyezkedő nem uniós közlekedési és idegenforgalmi vállalatokkal szemben, és ezáltal ezekben az ágazatokban uniós munkahelyeket sodornak veszélybe.
Ez különösen súlyosan érintené azokat az uniós régiókat, amelyek nagymértékben függenek az idegenforgalomtól.
Az új „jövő generációs” megközelítésnek ezért figyelmet kell fordítania e jogalkotási csomagnak az európai közlekedési és idegenforgalmi ökoszisztémákra gyakorolt költséghatására, és biztosítania kell, hogy (nemzetközi) versenyképességük ne sérüljön.
Csak így lehet megőrizni az európai foglalkoztatást és versenyképességet, elkerülni a kibocsátásáthelyezést, és garantálni az új „jövő generációs” megközelítés sikerét. 4.
Jó kezdet: új uniós tudatosság 4.1.
Az állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret rugalmasságát 2022 végéig teljes mértékben ki kell használni, és ugyanebben az időszakban működésben kell tartani a fontos munkanélküliség-enyhítő programot, a SURE-t.
A társadalmi szereplőket és a kkv-szervezeteket azonban jobban be kell vonni, hogy a csomag a hatás és a hatékonyság tekintetében megfeleljen az elvárásoknak. 4.2.
Ezzel együtt a kisvállalkozások és a szálloda- és vendéglátóipari ágazatban működő mikro-, kis- és középvállalkozások számára rendelkezésre álló likviditási, pénzügyi és feltőkésítési programokat illetően továbbra is sürgős szakpolitikai beavatkozásra van szükség, a 2022–2023-as időszak végéig meghosszabbítva ezen intézkedéseket és programokat. 4.3.
A benyújtott nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek és az új többéves pénzügyi keret (2021–2027) összehangolásához a közös módszertanokat és a szakpolitikai gyakorlatok cseréjét (ezen belül az európai szemesztert is) összefogó megerősített és harmonizált rendszerre van szükség, hogy garantálni lehessen a szükséges szimmetrikus gazdasági fellendülést az Unióban, az állami és magánszereplők – különösen az éttermek és a szálloda- és vendéglátóipari ágazatban működő kkv-k – közötti tisztességes versenyt nemzeti/regionális/helyi szinten, valamint a társadalmi konvergenciát és befogadást. 4.4.
A nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek határozzák meg a források megállapított határidőkön belüli elosztását és elköltését.
Az egyes uniós országokban a turizmusra vagy a kifejezetten ezen ágazatra szabott, annak modernizálását célzó intézkedések, vagy az összes ágazatot érintő horizontális intézkedések vonatkoznak.
Ezen okokból kifolyólag egy négy fő szakpolitikai pillérre épülő rövid-, közép- és hosszú távú keretet dolgoztunk ki, amely végső következtetéseink és ajánlásaink alapját képezi: 4.5.
I. PILLÉR: Likviditás, a foglalkoztatás helyreállítása és az üzleti bizalom visszaszerzése 4.5.1.
Mivel nincsenek egyértelmű és naprakész információk arról, hogy az Európai Bizottság – az Európai Beruházási Alap (EBA) révén biztosított – helyreállítási programja keretében nyújtott pénzügyi támogatás várhatóan milyen hatással lesz a mikro-, kis- és középvállalkozásokra, az EGSZB aggodalmát fejezi ki és a következőket javasolja: — fel kell állítani egy munkacsoportot a helyreállítási intézkedések – ezen belül is mindenekelőtt a turisztikai és közlekedési ágazatban működő mikro- és kisvállalkozásokat célzó intézkedések – végrehajtásának felügyeletére, — nyomon kell követni a tagállamok nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési terveit, felmérve, hogy azok tartalmaznak-e a turizmussal kapcsolatos reformokat,