18.7.2022.
HR
Službeni list Europske unije
C 275/5
2.
Uvod i opće napomene 2.1.
Turizam EU-a i svjetski turizam neće se vratiti na razinu prije pandemije.
Učinak pandemije i njezine posljedice za društva i gospodarstvo još uvijek nisu potpuno vidljive.
Prije pandemije bolesti COVID-19 turizam je izravno ili neizravno činio gotovo 10 % BDP-a EU-a i osiguravao gotovo 22,6 milijuna radnih mjesta, a EU je bio vodeće svjetsko turističko odredište s 563 milijuna međunarodnih dolazaka i 30 % svjetske dobiti 2018.
Zahvaljujući udjelu od 30 % međunarodnih dolazaka 2018., EU je bio najpopularnije turističko odredište u svijetu.
U 27 država članica EU-a 2018. je godine bilo više od 600 000 turističkih objekata i ukupno 1 326 049 994 rezervirana noćenja.
2.2.
Prema procjeni Zajedničkog istraživačkog centra Europske komisije (JRC) turistička industrija osigurava više od 6 % ukupnog broja radnih mjesta u EU-u.
Nadalje, u nekim regijama turizam puno više doprinosi zapošljavanju i često je jedini oblik zapošljavanja za niskokvalificirane radnike.
Na primjer, u regijama Kreta (Grčka), Jadranska Hrvatska (Hrvatska), Valle d’Aosta (Italija) i Kanarski otoci (Španjolska) turizam osigurava više od 30 % ukupnog broja radnih mjesta u regiji.
2.3.
Nakon raznih valova pandemije 2020. i 2021. sada vidimo razmjer posljedica bolesti COVID-19 na zapošljavanje i strašne socijalne posljedice u sektorima turizma i prometa: nepostojanje međunarodnog turizma, nedostatna i osjetljiva potražnja za robom/uslugama u području turizma (zbog modela potrošnje i promjena ponašanja u turizmu za vrijeme pandemije COVID-a 19), sve veći broj poslovnih neuspjeha i sve veća zaduženost (koja nije ograničena samo na poduzeća u sektoru turizma), poteškoće u pristupu mjerama likvidnosti i nedjelotvorni odgovori javnih uprava.
Mjere ponovnog otvaranja koje se naizmjenično uvode i ukidaju, zlouporaba zelenih propusnica i nemogućnost neovisnih tijela da jamče ujednačena prava turistima/putnicima i poduzećima, složenost i često nedostatak pouzdanih informacija o trenutačnoj lokalnoj situaciji u pogledu zdravlja i sigurnosti za turiste te složeni birokratski postupci za mobilnost unutar granica EU-a isto tako ne pomažu u ponovnoj uspostavi prekogranične mobilnosti i poticanju gospodarskog oporavka.
2.4.
Valja napomenuti da su, prema nedavnom izvješću Službe Europskog parlamenta za istraživanja (EPRS) (12), posljedice pandemije bolesti COVID-19 na različita turistička odredišta u Europskoj uniji „asimetrične i vrlo lokalizirane”.
2.5.
Kako je vidljivo iz slika 1. i 2. u izvješću EPRS-a, doprinos turizma zapošljavanju i BDP-u znatno se smanjio tijekom pandemije.
U Italiji se, na primjer, doprinos turizma BDP-u prepolovio 2020. (u usporedbi s 2019.), pao je s 13,1 % na 7 %, i izgubljeno je 337 000 radnih mjesta.
U usporedbi sa Sjedinjenim Američkim Državama u nekim je državama članicama EU-a (primjerice Njemačka, Italija i Francuska) zabilježen veći gubitak u pogledu BDP-a, ali manji gubitak u pogledu radnih mjesta.
2.6.
Dvadeset jedan mjesec nakon izbijanja pandemije u Europi svjetski se sektori turizma i prijevoza još uvijek suočavaju s nezapamćenom krizom (13).
2.7.
U urbanim područjima EU-a nastali su neki „novi” obrasci putovanja na posao i s posla te kupnje prilagođeni ograničenjima putovanja koje su uvele vlasti, kao što su više pješačenja, vožnje biciklom, putovanja automobilom i kupnje na internetu umjesto putovanja javnim prijevozom.
U mnogim državama članicama EU-a zbog ograničenja povezanih s pandemijom bolesti COVID-19 osobito starije osobe nisu mogle zadovoljiti potražnju za sezonskim turizmom i prijevozom.
2.8.
Pad potražnje u međunarodnom turizmu od 70 % utjecao je na putovanja željeznicom, brodovima za kružna putovanja, putničkim brodovima i avionima, što je prouzrokovalo gubitke prihoda i radnih mjesta u oba ta sektora i u sektorima koji o njima ovise (primjerice u industriji i maloprodaji).
Iako je učinak na prijevoz tereta do sada bio skroman, očekuje se da će se narednih godina taj sektor smanjiti, osobito ako gospodarstvo bude u recesiji.
Stoga bi tim sektorima trebalo posvetiti odgovarajuću pozornost u planovima oporavka EU-a i država članica.
2.9.
Ti su fenomeni te nedavni požari u južnoj i poplave u sjevernoj Europi pokazali, osim tragičnih ljudskih i gospodarskih gubitaka, da konvencionalne politike i postojeći slabi mehanizam rescEU ne daju očekivane rezultate te da nisu prikladni za modele dugoročnog održivog razvoja.
(12) (13)
Skupina Europskog parlamenta za strateško promišljanje, Relaunching transport and tourism in the EU after COVID-19 (Ponovno pokretanje prometa i turizma u EU-u nakon pandemije bolesti COVID-19), veljača 2021.
Kriza je najviše utjecala na mala poduzeća i samozaposlene osobe u lancima vrijednosti i opskrbe navedenih sektora te na radnike i društva i njihove kapacitete za stvaranje otpornosti.