18.7.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 275/93
kaitsealade kadumisega seotud tooted.
Erilist tähelepanu tuleb pöörata kautšukile, maisile, banaanidele, roosuhkrule ning sojaga söödetud loomade lihale (nt sea- ja linnuliha).
Komitee nõuab tungivalt puidumassi kaardistamist ELi tasandil.
See probleem peaks lähiajal lahendatud saama.
Määruse põhimõisted (nt „raadamisvaba“ või „metsa degradeerumine“) peaksid olema kooskõlas FAO määratlustega.
Kohandatud määratlused või vaid osaliselt FAO määratlustel põhinevad määratlused tekitavad tõlgendamisruumi ja võivad seega põhjustada majandustegevuses osalejate jaoks õiguslikku ebakindlust.
4.3.
Määruse jõustamine kuulub liikmesriikide pädevate asutuste ülesannete hulka.
Kavandatava õigusakti tõhusus sõltub seega sellele seatud prioriteedist ja iga liikmesriigi ametiasutuste tegevussuutlikkusest.
Vajalike rahaliste vahendite eraldamise ja süsteemide olemasolu tagamine peab kõigis liikmesriikides olema esmatähtis.
Sihtotstarbelised investeeringud IT-taristusse, personal ja iga liikmesriigi ametiasutuste suurenenud tegevussuutlikkus on tõhusa ja piisava järelevalve, võrdlusanalüüsi ja riskihindamise jaoks olulised.
Sellega seoses tuleks kasutada tehisintellekti.
Üksused, kelle suhtes määrust kohaldatakse, peaksid rakendama läbipaistvat järelevalvesüsteemi (sealhulgas hoolsuskohustuse aruannete avaldamine kujul, mis ei sea ohtu konfidentsiaalset äriteavet).
Tähtaeg peab olema juba möödunud kuupäev, et vältida edasise raadamise innustamist.
4.4.
Määruses keskendutakse raadamisele ja metsade degradeerumisele, mis on seotud teatud kaupade ja toodete tootmise ja tarbimisega Euroopas.
Siiski ei käsitleta muid väga olulisi sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid küsimusi, mis on seotud hõlmatud toodete tootmisega.
Eelkõige põhineb valitud lähenemisviis inimõiguste kaitsmiseks üksnes siseriiklike õigusraamistike alusel kohaldatavatel õigusaktidel.
See tekitab suuri lünki põlisrahvaste ja kohalike kogukondade maaomandiõiguste ning muude rahvusvaheliste inimõiguste standardite kaitsmisel.
Komitee julgustab komisjoni kaaluma oma ettepaneku täiendamist suunistega hoolsuskohustuse täitmise ja tarneahelate riskihindamise kohta igas kaubasektoris.
Suunised peaksid sisaldama võimalikke teabeallikaid, millega asjaomased vastutavad ettevõtjad võiksid tutvuda, näiteks sertifitseerimissüsteemid, mis vastavad teatavatele miinimumstandarditele.
Eesmärk peaks olema vastutustundlike ja raadamisvabade tarneahelate sidusa süsteemi loomine, mis tugineks osaliselt olulisele tööle, mis on juba tehtud mitmes olemasolevas sertifitseerimissüsteemis.
4.5.
Hiljemalt viis aastat pärast määruse jõustumist hindab komisjon mõju põllumajandustootjatele, eelkõige väikepõllumajandustootjatele, põlisrahvastele ja kohalikele kogukondadele ning lisatoetuse võimalikku vajadust.
Ettepanek­ uga nähakse ette ka kaubandust lihtsustavate lisavahendite vajaduse ja teostatavuse hindamine, et toetada määruse eesmärkide saavutamist sertifitseerimissüsteemide tunnustamise kaudu.
Komitee leiab siiski, et sertifitseerimise roll ja mõju põllumajandustootjatele, sealhulgas väikepõllumajandustootjatele ja kohalikele kogukondadele, on kavandatava määruse toimimise ning kavandatud ja kavandamata mõju saavutamise jaoks olulised.
Neid tuleb käsitleda eelhindamiste raames ja asjakohastest hindamistest tulenevad järeldused tuleb määrusesse lisada enne selle jõustumist.
4.6.
Riikide võrdlusanalüüsi süsteemi raames VKEdele tehtavad erandid ja lihtsustatud hoolsusmeetmed ei tohiks kaasa tuua lünki, mis võivad muuta määruse ebatõhusaks.
Samal ajal ei tohiks määrus põhjustada tarbetut halduskoormust ja -kulusid.
Inim- ja keskkonnaõiguste alane avalik ELi reitinguagentuur (3) võib äritegevuse kontekstis aidata VKEdel oma kohustusi täita.
Komisjonil tuleks hoolikalt hinnata, kas ettepanekud sätete kohta, mis on seotud geograafilise asukoha määramisega kuni konkreetsete maatükkide täpsuse ja tõendamiskohustuseni madala riskitasemega riikides on proportsionaalsed ja vajalikud.
Mõned nõuded ei tooks ELis kaasa mitte ainult vastuolusid seoses liikmesriikide subsidiaarsuse põhimõttega, vaid paneksid eelkõige ebaproportsionaalselt suure koormuse ka väiketootjatele, kellel on märkimisväärne osa ELi varustamisel.
Läbipaistvuse huvides tuleb klassifitseerimise täpsed kriteeriumid avalikustada.
Väikemetsa omanikke ELis ja väljaspool seda tuleb toetada, et parandada säästvat metsamajandamist, võimaldada kestlikku rahastamist ja pakkuda säästvaid metsatooteid.
4.7.
Artiklid 22 ja 24 sisaldavad sätteid määrusele mittevastavate kaupade ja toodete turult kõrvaldamise ja võimaliku hävitamise kohta.
See oleks enamikul juhtudel vastuolus muude oluliste ELi poliitika põhimõtete ja eesmärkidega, sealhulgas seoses toidu raiskamise vältimisega.
Seetõttu soovitab komitee komisjonil need sätted läbi vaadata, et vältida väärtuslike ressursside hävitamist.
Määruse eelnõu (artikkel 3) kohaselt ei tohiks turule lasta puitu, mis on saadud metsa õiguspärasest (lubatud) langetamisest põllumajandusmaa loomise eesmärgil.
Asjakohane oleks selgitada, et turustamiskeeld
(3)
Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee omaalgatuslik arvamus „ÜRO siduv leping äritegevuse ja inimõiguste kohta“, punkt 1.15 (ELT C 97, 24.3.2020, lk 9).