18.7.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 275/5
2.
Indledning og generelle bemærkninger 2.1.
Turismen i EU og resten af verden kommer ikke til at vende tilbage til det samme niveau som før pandemien.
Følgerne af pandemien og konsekvenserne for samfund og økonomi er dog endnu ikke helt afdækkede.
Før covid-19 tegnede turismen sig direkte eller indirekte for næsten 10 % af EU's BNP, beskæftigede ca. 22,6 mio.
mennesker og havde gjort EU til verdens førende turistmål med 563 mio.
internationale ankomster og 30 % af alle turismerelaterede indtægter på verdensplan i 2018.
Med 30 % af alle internationale ankomster i 2018 var EU det mest populære turistmål i verden.
Der var over 600 000 turistvirksomheder i EU-27 i 2018, og der blev booket i alt 1 326 049 994 overnatninger.
2.2.
Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC) har skønnet, at turismeindustrien tegner sig for mere end 6 % af den samlede beskæftigelse i EU.
Hertil kommer, at turismen bidrager langt mere til beskæftigelsen i visse områder og ofte er den eneste form for beskæftigelse for lavtuddannede arbejdstagere.
Eksempelvis tegner turismen sig for over 30 % af den samlede regionale beskæftigelse på Kreta (Grækenland), i Jadranska Hrvatska (Kroatien), i Valle d'Aosta (Italien) og på De Kanariske Øer (Spanien).
2.3.
Efter de mange postpandemiske bølger i 2020 og 2021 kan vi nu se omfanget af indvirkningen af covid-19 på beskæftigelsen og de ødelæggende sociale følger i turisme- og transportsektorerne i form af manglende international turisme, utilstrækkelig og lav efterspørgsel efter turismerelaterede varer/tjenester (som følge af ændringer i forbrugsmodeller og forbrugeradfærd inden for turisme under covid-19), et stigende antal virksomhedskonkurser og øget gældsætning (som ikke kun er begrænset til turismevirksomheder), problemer med at få adgang til likviditetsforanstaltninger og de offentlige forvaltningers ineffektive reaktioner.
De mange nedluknings- og genåbningstiltag, misbruget af det digitale covid-19-cer­ tifikat i forbindelse med restriktionsforanstaltninger og de uafhængige myndigheders manglende evne til at sikre ensrettede rettigheder for turister/rejsende og virksomheder, komplekse og ofte manglende pålidelige informationer om den aktuelle lokale sundheds- og sikkerhedssituation for turister og de komplekse bureaukratiske procedurer for intern mobilitet inden for EU's indre grænser bidrager heller ikke til at genoprette den grænseoverskridende mobilitet og fremme den økonomiske genopretning.
2.4.
Det bør nævnes, at virkningen af covid-19-pandemien på de forskellige turistmål i Den Europæiske Union ifølge den nylige rapport (12) fra Europa-Parlamentets Forskningstjeneste (EPRS) er »asymmetrisk og meget lokal«.
2.5.
Som det fremgår af figur 1 og 2 i EPRS-rapporten, blev turismens bidrag til beskæftigelsen og BNP betydeligt reduceret under pandemien.
Eksempelvis blev turismens bidrag til BNP i Italien halveret i 2020 (i forhold til 2019), idet det faldt fra 13,1 % til 7 %, og 337 000 job gik tabt.
I sammenligning med USA oplevede flere EU-medlemsstater (f.eks.
Tyskland, Italien og Frankrig) et større tab af BNP, men led mindre, hvad beskæftigelsen angår.
2.6.
21 måneder efter pandemiens indtog i Europa står de globale økosystemer inden for turisme og transport fortsat over for en krise uden fortilfælde (13).
2.7.
I EU har vi også set »nye« pendler- og indkøbsmønstre i byområder, som har tilpasset sig de rejserestriktioner, som regeringerne har indført, f.eks. mere gang, cykling, biltransport og onlineindkøb på bekostning af transport med offentlige transportmidler.
I mange EU-lande har navnlig ældre ikke kunnet bidrage til efterspørgslen efter turisme og transport som følge af covid-19-restriktioner.
2.8.
Rejseaktiviteten med jernbane, krydstogtskibe, passagerskibe og fly har lidt et fald på omkring 70 % i den internationale turismeefterspørgsel, hvilket har medført indtægts- og jobtab i begge sektorer og de sektorer, der er afhængige heraf (f.eks.
industri- og detailsektoren).
Selv om følgerne for fragt- og godstransport indtil videre har været beskedne, forventes denne sektor at blive mindre i de kommende år, især hvis økonomien er i tilbagegang.
Derfor bør EU og medlemsstaterne tage passende hensyn til disse sektorer i deres genopretningsplaner.
2.9.
Sammen med disse fænomener har de nylige skovbrande i Sydeuropa og oversvømmelser i Nordeuropa — i tillæg til de tragiske menneskelige og økonomiske tab — også vist, at de konventionelle politikker og den eksisterende skrøbelige rescEU-mekanisme ikke leverer de forventede resultater, og at de er uegnede til langsigtede bæredygtige udviklingsmodeller.
(12) (13)
Europa-Parlamentets tænketank, Relaunching transport and tourism in the EU after COVID-19, februar 2021.
Dette er gået hårdest ud over små virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende i de respektive værdi- og forsyningskæder samt arbejdstagere og samfund og deres modstandsdygtighed.