18.7.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 275/93
s odlesňováním, znehodnocováním lesů a ztrátou z hlediska ochrany přírody vysoce hodnotných oblastí.
Zvláštní pozornost je třeba věnovat kaučuku, kukuřici, banánům, cukrové třtině a veškerému masu ze zvířat krmených sójou (jako je vepřové a drůbeží maso).
EHSV důrazně požaduje, aby byla na úrovni EU provedena inventura dřevní hmoty.
Tato otázka by měla být vyřešena co nejdříve.
Důležité definice uvedené v tomto nařízení (např. „nezpůsobující odlesňování“ nebo „znehodnocování lesů“) by měly být v souladu s definicemi FAO.
Upravené definice nebo definice, které jsou na definicích FAO založeny jen z části, vytvářejí pouze prostor pro výklad, a mohly by tak u hospodářských subjektů vyvolat právní nejistotu. 4.3.
Prosazování tohoto nařízení bude v kompetenci příslušných orgánů členských států.
Účinnost navrhovaného právního předpisu bude tedy záviset na tom, za jak důležitý bude považován, a na provozní kapacitě veřejných orgánů v jednotlivých členských státech.
V prvé řadě je třeba zajistit, aby byly ve všech členských státech vyčleněny potřebné finanční prostředky a zavedeny příslušné systémy.
Pro zajištění účinného a náležitého monitorování, referenčních hodnot a posuzování rizik jsou důležité cílené investice do IT infrastruktury, lidských zdrojů a zvýšení provozní kapacity veřejných orgánů v každém členském státě.
V tomto ohledu by se měla využívat umělá inteligence.
Subjekty, na něž se nařízení vztahuje, by měly zavést transparentní systém sledování (který by obnášel mj. zveřejňování zpráv o náležité péči v takové podobě, která by neohrožovala důvěrné obchodní informace).
Rozhodným datem musí být datum v minulosti, aby se zabránilo podněcování k dalšímu odlesňování. 4.4.
Nařízení se zaměřuje na odlesňování a znehodnocování lesů spojené s produkcí a spotřebou vybraných komodit a produktů v Evropě.
Neupravuje však další velmi důležité sociální a environmentální otázky spojené s produkcí produktů, které spadají do jeho působnosti.
Zejména přístup, jenž byl zvolen k ochraně lidských práv, se opírá výhradně o právní předpisy použitelné v rámci vnitrostátního práva.
To vede k závažným nedostatkům, pokud jde o ochranu vlastnického práva k půdě původních obyvatel a místních komunit a o další mezinárodní normy v oblasti lidských práv.
Výbor apeluje na Komisi, aby zvážila možnost doplnit svůj návrh o pokyny pro zajištění náležité péče a posuzování rizik v dodavatelských řetězcích působících v rámci jednotlivých odvětví komodit.
Tyto pokyny by měly zahrnovat možné zdroje informací, které by příslušné odpovědné hospodářské subjekty mohly konzultovat, jako jsou systémy certifikace, které splňují určité minimální normy.
Cílem by mělo být vytvoření soudržného systému pro odpovědné dodavatelské řetězce, které nezpůsobují odlesňování.
Vycházet by se přitom mělo z některých důležitých prací, jež byly provedeny v rámci několika stávajících systémů certifikace. 4.5.
Nejpozději do pěti let od vstupu nařízení v platnost provede Komise posouzení dopadu na zemědělce, zejména na drobné zemědělce, původní obyvatelstvo a místní komunity, a zaměří se také na případnou potřebu další podpory.
Návrh rovněž stanoví, že má být zhodnocena potřeba a proveditelnost dodatečných nástrojů pro usnadnění obchodu, které by podpořily dosažení cílů nařízení prostřednictvím uznávání systémů certifikace.
Výbor se však domnívá, že úloha certifikace a dopad na zemědělce, včetně drobných zemědělců a místních komunit, jsou pro fungování a zamýšlený i nezamýšlený dopad navrhovaného nařízení zcela zásadní.
Musí být součástí předběžného posouzení dopadů a závěry vyplývající z těchto posouzení musí být zapracovány do nařízení předtím, než vstoupí v platnost. 4.6.
Výjimky pro malé a střední podniky a zjednodušená náležitá péče v rámci systému srovnávání zemí by neměly vytvářet mezery, které by mohly způsobit neúčinnost nařízení.
Zároveň by nařízení nemělo vytvářet zbytečnou administrativní zátěž a náklady.
S plněním jejich povinností může malým a středním podnikům pomoci veřejná ratingová agentura EU (3) pro oblast lidských a environmentálních práv v kontextu podnikání.
Komise by měla pečlivě posoudit, zda jsou navrhovaná ustanovení o uvádění geolokalizačních souřadnic až na úroveň jednotlivých pozemků a informační povinnosti v zemích s nízkým rizikem přiměřené, resp. nezbytné.
Některé požadavky by v EU nejen vyvolaly konflikt v souvislosti se zásadou subsidiarity členských států, ale způsobily by zejména také nepřiměřenou zátěž drobným producentům, kteří se v EU významnou měrou podílejí na zásobování.
V zájmu transparentnosti je nutné zveřejnit přesná kritéria klasifikace.
Je třeba podporovat drobné vlastníky lesů v EU i mimo ni, aby mohli zlepšit udržitelné obhospodařování lesů, získat přístup k udržitelnému financování a nabízet udržitelné lesní produkty. 4.7.
Články 22 a 24 obsahují ustanovení o stažení komodit nebo produktů, které nejsou v souladu s nařízením, z trhu a jejich případném zničení.
To by bylo ve většině případů v rozporu s dalšími důležitými zásadami a cíli politiky EU, včetně boje proti plýtvání potravinami.
EHSV proto doporučuje, aby Komise tato ustanovení přehodnotila, a zabránila tak ničení cenných zdrojů.
Podle návrhu nařízení (článek 3) by dřevo pocházející ze zákonného (povoleného) mýcení lesů za účelem vytváření zemědělských ploch nemělo být uváděno na trh.
Na patřičném místě by mělo být upřesněno, že se zákaz uvádění
(3)
Viz odstavec 1.15 stanoviska EHSV z vlastní iniciativy k tématu Závazná smlouva OSN o podnikání a lidských právech (Úř. věst.
C, C/97, 24.3.2020, s. 9).