C 270/22
SL
Uradni list Evropske unije
13.7.2022
45. poudarja, da bi moral biti glavni cilj prostorske in prometne politike ponuditi čim večje možnosti zadovoljevanja potreb, hkrati pa zmanjšati potrebo po potovanju, zato jo je treba racionalizirati;
46. priporoča, naj se pri ponudbi večmodalne mobilnosti upošteva tudi prispevek, ki ga imajo lahko modeli mobilnosti kot storitve pri prehodu na energijsko in podnebno vzdržnejšo fizično povezljivost; na primer storitve po naročilu in deljena mobilnost, ki povezujejo podeželske skupnosti s prometnimi vozlišči, zlasti z avtobusnimi in železniškimi postajami, lahko spodbudijo uporabo trajnostnega prometa;
47.
strinja se s Komisijo, da ima digitalizacija ključno vlogo v razvoju podeželskih območij, saj omogoča uporabo inovativnih rešitev za povečanje njihove odpornosti in izkoriščanje njihovih potencialov; zato poziva, naj se posebna pozornost nameni spodbujanju okvirov za dopolnjevanje javnih ukrepov z zasebnimi, da bi financirali digitalno infrastrukturo, ki sicer ni dovolj konkurenčna z vidika zasebnih naložb, vendar bi bila visoko konkurenčna s socialnega in teritorialnega vidika; širokopasovne povezave so bistvene za dostop podeželskih območij do različnih storitev in za reševanje težav, ki izhajajo iz digitalnih vrzeli, s katerimi se soočajo številne skupnosti;
48. poudarja, da vlaganje v digitalno infrastrukturo ne zadostuje, če ga ne spremljata zadostna ponudba usposabljanja ter izboljšanje digitalnih znanj in spretnosti, ki je zlasti na podeželju nujno potrebno.
Ta ugotovitev je zelo pomembna tudi v povezavi s porastom kibernetske kriminalitete na svetovni ravni in zlasti z vidika potrebe po zadostni „kibernetski varnosti“ lokalnih podjetij, ki so členi v verigi preskrbe s hrano;
49. opozarja, da so bila podeželska območja posebno ranljiva v pandemiji COVID-19, ker je njihovo gospodarstvo veliko manj raznoliko, velik delež delavcev opravlja bistvena dela, internetna infrastruktura pa je pomanjkljiva; učinki pandemije na širjenje dela na daljavo kljub temu pomenijo priložnost, da se dolgoročno prepreči upad prebivalstva na podeželju in ustvarijo inovativne družbene in gospodarske dejavnosti na podeželju, zato predlaga, naj se med drugim razmisli o spodbujanju visokokakovostnih prostorov za sodelo (angl. co-working) v podeželskih skupnostih ali oblikovanju davčnih spodbud, da bi zasebna podjetja zaposlenim omogočila delo v kraju po njihovi izbiri;
50.
meni, da je treba imeti v skladu z načelom, da ne sme biti nihče zapostavljen, ki ga je poudarila predsednica Komisije Ursula von der Leyen, orodja, ki omogočajo, da se na posameznih območjih zagotovi obstoj inovacijskih ekosistemov, ki ponujajo priložnosti za vse podjetnike, mikro-, mala in srednja podjetja na podeželju in jih spodbujajo, pa tudi ustrezno ponudbo izobraževanja in usposabljanja v digitalnih spretnostnih in znanjih ali drugih mehkih veščinah, povezanih z odprtimi inovacijami, medregionalnim in mednarodnim sodelovanjem ter medkulturno komunikacijo;
51. pozdravlja večjo podporo pobudam od spodaj navzgor, kot sta Leader in lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, – ki opredeljujeta vlogo lokalnih akcijskih skupin – in pametnim vasem, ter spodbuja k nadaljnji uporabi izkušenj, pridobljenih v okviru teh programov in pristopov; v zvezi s tem opozarja na koristi regionalnega razvoja, ki temelji na inovacijah, znanju in spretnostih ter zavezanosti na terenu; pristojni organi na regionalni in nacionalni ravni bi morali upoštevati inovativne zamisli lokalnih akterjev in jih po možnosti podpirati;
52. poziva, naj se v izgradnjo trajnostne in uspešne prihodnosti vključi tudi prispevek kulturne dediščine ter pripadnikov kulturnega, umetniškega in ustvarjalnega sektorja, pa tudi k izboljšanju turistične privlačnosti podeželskih območij, s čimer bi se izboljšala tudi gospodarska blaginja teh naselij;
53.
meni, da je izjemno pomembno, da se v Sporočilu priznava vloga trajnostnega upravljanja kmetijskih gospodarstev in trajnostnega gospodarjenja z gozdovi za odpornost pred izrednimi podnebnimi razmerami in z njimi povezanimi tveganji ter varstvo biotske raznovrstnosti;
54. opozarja, da je treba z zelenim in digitalnim prehodom oblikovati tudi odpornejše in pravičnejše družbe, ki bodo upoštevale potrebe vseh članov podeželske skupnosti, tudi prikrajšanih skupin in tistih, ki živijo na manj razvitih območjih in v globoki revščini; zato je treba poudariti, da morata biti zeleni in digitalni prehod pravična in vključujoča;
55.
meni, da mora kmetijstvo na podeželskih območjih še naprej imeti možnost igrati osrednjo vlogo; poziva Komisijo, naj spremlja nemoten razvoj strateških načrtov, ki jih mora vsaka država članica pripraviti v okviru nove skupne kmetijske politike (SKP), da bi se evropski primarni sektor razvijal v skladu z zelenim dogovorom, strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost, ter bo omogočena lokalna strategija, ki bo temeljila na značilnostih posamezne regije in promociji tipičnih lokalnih proizvodov;