C 270/22
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.7.13.
45. hangsúlyozza, hogy a területrendezési és közlekedéspolitikának azt az alapvető célt kell szolgálnia, hogy a legkisebb közlekedési szükséglet mellett a legszélesebb körű lehetőségeket biztosítsa az igények kielégítésére, ezért észszerűsíteni kell azt; 46.
ajánlja, hogy ez a multimodális mobilitási kínálat vegye figyelembe azt is, hogy a mobilitási szolgáltatási (MaaS) modellek milyen mértékben járulhatnak hozzá az energetikai és klímaügyi szempontból fenntarthatóbb fizikai ösz­ szeköttetés felé való elmozduláshoz; például az igény szerinti személyszállítási szolgáltatások és a megosztott mobilitás, melyek összekötik a vidéki területeket a közlekedési csomópontokkal, főként a busz- és vasútállomásokkal, előmozdíthatják a fenntartható közlekedés igénybevételét; 47. egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy a digitalizáció kulcsszerepet játszik a vidéki területek fejlődésében, hiszen lehetővé teszi számukra, hogy innovatív megoldásokkal javítsák ellenálló képességüket, és kiaknázzák lehetőségeiket.
Kéri ezért, hogy fordítsanak különleges figyelmet az olyan keretek előmozdítására, amelyek lehetővé teszik az állami intézkedések magánintézkedésekkel történő kiegészítését azon digitális infrastruktúrák finanszírozása érdekében, amelyek bár a magánberuházások szempontjából nem eléggé, társadalmi és területi szempontból viszont rendkívül versenyképesek.
A szélessáv létfontosságú a vidéki területek számára, hogy hozzáférhessenek a szolgáltatásokhoz és meg tudják oldani a számos közösséget érintő digitális szakadékokból eredő problémákat; 48. hangsúlyozza, hogy a digitális infrastruktúrába történő beruházás nem elegendő, ha nem társul hozzá megfelelő képzési kínálat, és nem jár együtt a digitális készségek fejlesztésével, ami különösen sürgős a vidéki területeken.
Ez a globális kiberbűnözés terjedésének fényében is nagyon fontos, különösen annak érdekében, hogy az élelmiszerlánc részét képező helyi vállalkozások kellően „kiberbiztosak” legyenek; 49. emlékeztet, hogy a vidéki területek különösen kiszolgáltatottak a Covid19-világjárvánnyal szemben, mivel gazdaságuk sokkal kevésbé diverzifikált, a munkavállalók nagy része létfontosságú munkakörökben dolgozik, és az internetes infrastruktúra is szegényes.
A világjárványnak a távmunka gyakoribb alkalmazására gyakorolt hatása azonban hosszú távon lehetőséget kínál a vidék elnéptelenedésének ellensúlyozására és arra, hogy innovatív társadalmi és gazdasági tevékenységek jöjjenek létre a vidéki területeken, ezért – egyéb intézkedések mellett – javasolja annak megfontolását, hogy támogatást nyerjenek a vidéki közösségekben a magas színvonalú közösségi (co-working) munkaterek, illetve az olyan adóösztönzőket hozzanak létre, amelyek arra sarkallják a magánvállalatokat, hogy lehetővé tegyék a munkavállalók számára, hogy az általuk választott földrajzi helyen dolgozzanak; 50. úgy véli, hogy – összhangban von der Leyen elnök „senkit sem hagyunk hátra” megközelítésével – olyan eszközökre van szükségünk, amelyek minden régióban biztosítják az „innovációs ökoszisztémák” meglétét, amelyek minden vidéki vállalkozó, mikrovállalkozás és kkv számára lehetőségeket kínálnak, javítva azok versenyképességét; valamint megfelelő oktatási és képzési kínálatot biztosítanak a digitális készségek és más, a nyílt innovációval, a régiók közötti és nemzetközi együttműködéssel és az interkulturális kommunikációval kapcsolatos humán készségek (soft skills) terén; 51. üdvözli az olyan alulról építkező kezdeményezések fokozott támogatását, mint a LEADER/közösségvezérelt helyi fejlesztés – amely kijelöli a helyi akciócsoportok szerepét – és az „intelligens falvak”, és ösztönzi, hogy e programok és megközelítések tanulságai a továbbiakban is felhasználásra kerüljenek; ehhez kapcsolódóan felhívja a figyelmet az innováció által támogatott, a helyi készségeken és elkötelezettségen alapuló regionális fejlesztés előnyeire; a regionális és nemzeti szintű illetékes szerveknek fogékonynak kell lenniük a helyi szereplők innovatív ötleteire, és lehetőség szerint támogatniuk kell azokat; 52. kéri, hogy a kulturális örökség, illetve a kulturális, művészeti és kreatív területeken tevékenykedők hozzájárulása is kapjon szerepet a fenntartható és virágzó jövő megteremtése, valamint a vidéki területek turisztikai vonzerejének növelése során, ami e települések gazdasági helyzetét is javítani fogja; 53. nagy értéknek tartja, hogy a közlemény elismeri a fenntartható mezőgazdaság és erdőgazdálkodás szerepét az éghajlati vészhelyzettel és a kapcsolódó kockázatokkal szembeni ellenálló képesség kiépítésében és a biológiai sokféleség védelmében; 54. emlékeztet arra, hogy a zöld és digitális átállásnak egyúttal olyan reziliensebb és igazságosabb társadalmakat kell biztosítaniuk, amelyek a vidéki közösség minden tagjának igényeit figyelembe veszik, beleértve a hátrányos helyzetű csoportokat, valamint a kevésbé fejlett területeken és a mélyszegénységben élőket is.
Hangsúlyt kell helyezni ezért arra, hogy a zöld és digitális átállás méltányosabb és inkluzívabb legyen; 55. fontosnak tartja, hogy a mezőgazdaság továbbra is központi szerepet tudjon játszani a vidéki térségekben.
Kéri az Európai Bizottságot, hogy kövesse nyomon az új közös agrárpolitika (KAP) keretében a tagállamok által kidolgozandó stratégiai tervek megfelelő végrehajtását annak biztosítása érdekében, hogy az európai primer szektor a zöld megállapodás, a „termelőtől a fogyasztóig” stratégia, illetve a biológiai sokféleségre vonatkozó stratégia által kijelölt irányba haladjon, és hogy ezek a tervek lehetővé tegyék az egyes régiók sajátosságain és a jellegzetes helyi termékek népszerűsítésén alapuló helyi stratégiák kialakítását;