C 270/22
CS
Úřední věstník Evropské unie
13.7.2022
45. zdůrazňuje, že základním cílem politiky v oblasti územního plánování a dopravy by mělo být zajistit co nejrozsáhlejší možnosti pro uspokojení potřeb a současně co nejvíce omezit nezbytnost přesunů.
V tomto ohledu je tedy nezbytná racionalizace; 46. doporučuje, aby tato nabídka multimodální mobility zohledňovala rovněž možný přínos modelu mobility jako služby (pro nějž existuje anglická zkratka Maas), a to v zájmu přechodu na fyzickou konektivitu, jež bude energeticky a klimaticky udržitelnější.
Například služby na vyžádání a sdílená mobilita zajišťující venkovským komunitám spojení s dopravními uzly, zejména autobusovými a vlakovými stanicemi, mohou posílit využívání udržitelné dopravy; 47. souhlasí s Komisí, že digitalizace hraje klíčovou úlohu v rozvoji venkovských oblastí, neboť jim umožňuje využívat inovativní řešení v zájmu zlepšení jejich odolnosti a využití jejich potenciálu.
Žádá proto, aby byla věnována zvláštní pozornost podpoře rámců, díky nimž by bylo možné doplnit opatření veřejného sektoru soukromou činností, a to pokud jde o financování digitální infrastruktury, která je i přes nedostatečnou konkurenceschopnost z hlediska soukromých investic vysoce konkurenceschopná ze sociálního a územního hlediska.
Širokopásmové připojení má zásadní význam pro přístup venkovských oblastí k různým službám a pro vyřešení problémů vyplývajících z digitální propasti, jimž některé komunity čelí; 48. zdůrazňuje, že investice do digitální infrastruktury nebudou dostačující, pokud ruku v ruce s nimi nepůjde dostatečná nabídka odborné přípravy a zvyšování kvalifikace v digitální oblasti, zejména ve venkovských oblastech; To je velmi důležité rovněž vzhledem k rostoucí celosvětové kyberkriminalitě, a zejména vzhledem k nutnosti zajistit, aby byly dostatečně „kyberneticky bezpečné“ místní podniky, které jsou součástí potravinového řetězce; 49. připomíná, že venkovské oblasti byly v období pandemie COVID-19 v obzvláště zranitelné pozici, neboť mají mnohem méně diverzifikované hospodářství, velký podíl pracovníků na pracovních místech nezbytného charakteru a nedostatečnou internetovou infrastrukturu.
Důsledky pandemie v podobě nárůstu práce na dálku však nabízejí příležitosti k tomu, zmírňovat v dlouhodobém horizontu vylidňování venkova a vytvářet inovativní sociální a hospodářské činnosti na venkově, a proto navrhuje zaobírat se mimo jiné podporou vysoce kvalitních sdílených pracovních prostor (co-working) ve venkovských komunitách nebo vytvářením daňových pobídek, jež by soukromé podniky stimulovaly k tomu, aby zaměstnancům umožnily vykonávat práci v jimi zvolených geografických lokacích; 50. má za to, že v duchu myšlenky „nikoho neopomenout“ prosazované předsedkyní von der Leyen potřebujeme nástroje, které zajistí, že na každém území budou existovat „inovační ekosystémy“, jež nabídnou příležitosti všem podnikatelům a všem venkovským mikropodnikům a malým a středním podnikům a které tyto malé venkovské podniky posilní.
Rovněž je třeba zajistit odpovídající nabídku odborné přípravy a zvyšování dovedností v digitální oblasti i v oblasti tzv. „měkkých dovedností“ (soft skills) souvisejících s otevřenými inovacemi, meziregionální a mezinárodní spoluprací a mezikulturní komunikací; 51. vítá zvýšenou podporu iniciativám předloženým na základě přístupu zdola nahoru, jako jsou LEADER/komunitně vedený místní rozvoj – definující úlohu místních akčních skupin – a „inteligentní vesnice“, a vybízí k dalšímu využívání zkušeností získaných z těchto programů a přístupů.
V této souvislosti poukazuje na přínosy regionálního rozvoje založeného na inovacích, který se zaměřuje na místní dovednosti a iniciativy.
Příslušné orgány na regionální a celostátní úrovni by měly věnovat pozornost inovativním nápadům místních subjektů a měly by je pokud možno podporovat; 52. žádá, aby byl zohledněn také přínos kulturního dědictví a profesionálů z odvětví kultury, umění a tvořivosti k budování udržitelné a prosperující budoucnosti a k posílení atraktivity venkovských oblastí z hlediska cestovního ruchu, což také zlepší hospodářský blahobyt příslušných obcí; 53. považuje za velmi cenné to, že sdělení uznává úlohu udržitelného zemědělství a lesnictví v souvislosti s odolností vůči klimatické krizi a s ní spojeným rizikům a s ochranou biologické rozmanitosti; 54. připomíná, že jak ekologická, tak i digitální transformace by měly rovněž přinést odolnější a spravedlivější společnosti, které budou brát ohled na potřeby všech členů venkovské komunity, včetně příslušníků znevýhodněných skupin a osob žijících v méně rozvinutých oblastech a v hluboké chudobě.
Proto je třeba zdůraznit, že jak ekologická, tak i digitální transformace musí být spravedlivé a inkluzivní; 55. domnívá se, že zemědělství by ve venkovských oblastech mělo být i nadále schopno plnit ústřední úlohu.
Žádá Komisi, aby dohlédla na zdárnou přípravu strategických plánů, které bude muset každý členský stát vypracovat v rámci nové společné zemědělské politiky (SZP), aby tak bylo zajištěno, že evropské primární odvětví bude nasměrováno stejným směrem, jaký udává Zelená dohoda, strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ nebo strategie v oblasti biologické rozmanitosti, a aby byly umožněny místní strategie založené na charakteristickém profilu každého regionu a na zhodnocování typických místních produktů;