4.7.2022
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 257/27
Tolkningsfrågor Kan artiklarna 1–3 i Europaparlamentets och rådets [direktiv 2010/64/EU] (1) och artikel 3 i Europaparlamentets och rådets [direktiv 2012/13/EU] (2), för sig eller jämförda med artikel 6 i Europakonventionen, tolkas på så sätt att de inte utgör hinder för en nationell bestämmelse som innebär att ett beslut att inte förordna en tolk eller att inte tillhandahålla en översättning av väsentliga processhandlingar till en tilltalad som inte förstår rättegångsspråket anses vara behäftat med så kallad relativ ogiltighet – under förutsättning att denna ogiltighetsgrund har åberopats – och som medger att denna typ av ogiltighet kan avhjälpas på grund av att viss tid förflutit?
(1) (2)
Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/64/EU av den 20 oktober 2010 om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden (EUT L 280, 2010, s. 1).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/13/EU av den 22 maj 2012 om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden (EUT L 142, 2012, s. 1).
Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Törvényszék (Ungern) den 22 april 2022 – Global NRG Kereskedelmi és Tanácsadó Zrt.
mot Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (Mål C-277/22) (2022/C 257/35) Rättegångsspråk: ungerska Hänskjutande domstol Fővárosi Törvényszék
Parter i det nationella målet Klagande: Global NRG Kereskedelmi és Tanácsadó Zrt.
Motpart: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal Part som har intervenerat till stöd för motparten: FGSZ Földgázszállító Zrt.
Tolkningsfrågor 1) Ska artikel 41.17 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG (1) av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 2003/55/EG (nedan kallat direktivet), mot bakgrund av artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att den utgör hinder för nationella bestämmelser enligt vilka det endast är den systemansvarige som, i samband med tillsynsmyndighetens förfarande i den medlemsstaten för fastställande av avgifter för nätanvändning, ersättning för tjänster som utförs av systemansvariga med tillämpning av särskilda avgifter samt anslutningsavgifter, erkänns som direkt berörd part som i denna egenskap har ensamrätt att överklaga beslut som antas inom ramen för förfarandet?
2) För det fall den första frågan besvaras jakande: Ska artikel 41.17 i direktivet, mot bakgrund av artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att, vid tillämpning av nämnda bestämmelse på ett sådant fall som avses i det nationella målet, en operatör på naturgasmarknaden som befinner sig i klagandens situation, och där den systemansvarige, med stöd av ett beslut av medlemsstatens tillsynsmyndighet som fastställer avgifter för nätanvändning, ersättning för tjänster som utförs av systemansvariga med tillämpning av särskilda avgifter samt anslutningsavgifter, tar ut en avgift av operatören för en tjänst som utförs med tillämpning av en särskild avgift, ska betraktas som en part som berörs av beslutet och som därmed har rätt att överklaga detsamma?
(1)
Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 2003/55/EG (EUT L 211, 2009, s. 94).