SV
C 257/8
Europeiska unionens officiella tidning
4.7.2022
Domstolens dom (första avdelningen) av den 5 maj 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour de cassation – Frankrike) – Brottmål mot BV (Mål C-570/20) (1) (Begäran om förhandsavgörande – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Bedrägligt undanhållande av den skatt som ska betalas – Påföljder – Nationell lagstiftning som föreskriver både administrativa och straffrättsliga påföljder för samma gärning – Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Artikel 49 – Artikel 50 – Principen ne bis in idem – Artikel 52.1 – Begränsningar av principen ne bis in idem – Krav på att föreskriva klara och precisa regler – Möjlighet att beakta nationella domstolars tolkning av den nationella lagstiftningen – Krav på att föreskriva regler som säkerställer att samtliga påföljder är proportionerliga – Påföljder av olika slag) (2022/C 257/10) Rättegångsspråk: franska Hänskjutande domstol Cour de cassation
Parter i målet vid den nationella domstolen BV Ytterligare deltagare i rättegången: Direction départementale des finances publiques de la Haute-Savoie
Domslut Artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, jämförd med artikel 52.1 i stadgan ska tolkas på följande sätt: — Den utgör inte hinder för att begränsningen av den kumulering av förfaranden och påföljder av straffrättslig karaktär som föreskrivs i nationell lagstiftning för de allvarligaste fallen av bedrägligt undanhållande av skattepliktiga belopp eller underlåtenhet att lämna uppgifter i mervärdesskattedeklarationen endast följer av fast rättspraxis i vilken de bestämmelser som fastställer tillämpningsvillkoren för denna kumulering tolkas restriktivt, förutsatt att kumuleringen i rimlig grad kan förutses vid den tidpunkt då överträdelsen begås och att överträdelsen kan bli föremål för en kumulering av förfaranden och påföljder av straffrättslig karaktär. — Den utgör däremot hinder för en nationell lagstiftning som, i de fall då en ekonomisk påföljd kumuleras med en frihetsberövande påföljd, inte genom klara och precisa bestämmelser, vid behov tolkade av nationella domstolar, säkerställer att de samlade påföljderna inte är strängare än vad den konstaterade överträdelsens allvar motiverar.
(1)
EUT C 28, 25.1.2021.
Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 12 maj 2022 (begäran om förhandsavgörande från Sąd Okręgowy w Poznaniu – Polen) – W.J. mot L.J. och J.J., rättsligt företrädda av A.P., (Mål C-644/20) (1) (Begäran om förhandsavgörande – Civilrättsligt samarbete – Domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i fråga om underhållsskyldighet – Fastställande av tillämplig lag – Haagprotokollet om tillämplig lag avseende underhållsskyldighet – Artikel 3 – Den underhållsberättigades hemvist – Tidpunkt vid vilken hemvisten ska fastställas – Olovligt kvarhållande av ett bar) (2022/C 257/11) Rättegångsspråk: polska Hänskjutande domstol Sąd Okręgowy w Poznaniu