2022 7 4
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 257/25
2.
Ar 1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos plėtros bendrųjų taisyklių ir paslaugų kokybės gerinimo su pakeitimais, padarytais 2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/6/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 97/67/EB, siekiant visiško Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo, 9 straipsnio 2 dalies antros pastraipos ketvirta įtrauka ir 22 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad į veiklos sąnaudas, kurias gali finansuoti pašto paslaugų teikėjai, taip pat gali būti įtrauktos sąnaudos, patiriamos vykdant reguliavimo veiklą, susijusią su pašto paslaugomis, nepatenkančiomis į universaliųjų paslaugų taikymo sritį, taip pat administracinių ir politikos formavimo struktūrų („tarpsektorinių“ struktūrų), kurių veikla, nors ir nėra tiesiogiai susijusi su pašto paslaugų rinkų reguliavimu, vis dėlto padeda vykdyti visas institucijos funkcijas, todėl jos gali būti netiesiogiai ir iš dalies (proporcingai) priskirtos pašto paslaugų sektoriui, sąnaudos? 3.
Ar pagal proporcingumo principą, nediskriminavimo principą ir 1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos plėtros bendrųjų taisyklių ir paslaugų kokybės gerinimo su pakeitimais, padarytais 2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/6/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 97/67/EB, siekiant visiško Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo, 9 straipsnio 2 dalies antros pastraipos ketvirtą įtrauką, 9 straipsnio 3 dalį ir 22 straipsnį nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai įtvirtintos atitinkamuose Italijos teisės aktuose (konkrečiai 2005 m. gruodžio 23 d.
Įstatymo Nr. 266 1 straipsnio 65 ir 66 dalyse ir 2017 m. balandžio 24 d.
Dekreto-įstatymo Nr. 50, po pakeitimų pakeisto į 2017 m. birželio 21 d.
Įstatymą Nr. 96, 65 straipsnyje), kuriose pašto sektoriaus paslaugų teikėjams nustatoma pareiga prisidėti prie pašto sektoriaus reguliavimo institucijos finansavimo, nesuteikiant galimybės išskirti skubaus siuntų pristatymo paslaugų teikėjų ir universaliųjų paslaugų teikėjų padėties ir todėl nesuteikiant galimybės atsižvelgti į skirtingą NRI vykdomos reguliavimo veiklos, susijusios su skirtingų rūšių pašto paslaugomis, intensyvumą?
(1) (2)
OL L 15, 1998, p. 14; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 3 t., p. 71.
OL L 52, 2008, p. 3.
2022 m. balandžio 1 d.
Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje État belge / Autorité de protection des données (Byla C-231/22) (2022/C 257/32) Proceso kalba: prancūzų Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Cour d'appel de Bruxelles
Šalys pagrindinėje byloje Apeliantė: État belge Kita apeliacinio proceso šalis: Autorité de protection des données
Prejudiciniai klausimai 1.
Ar Bendrojo duomenų apsaugos reglamento (1) 4 straipsnio 7 punktą reikia aiškinti taip, kad valstybės narės oficialusis leidinys – kuriam pavesta teikti viešąją paslaugą skelbti ir archyvuoti oficialius dokumentus ir kuris pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus yra įpareigotas skelbti oficialius aktus ir dokumentus, kuriuos jam nurodo paskelbti trečiosios viešosios valdžios institucijos, taip, kaip jie yra pateikti šių institucijų po jų pačių atlikto šiuose aktuose ir dokumentuose esančių asmens duomenų tvarkymo, kai nacionalinės teisės aktų leidėjas nėra suteikęs šiam leidiniui diskrecijos dėl skelbtinų dokumentų turinio, jų paskelbimo tikslo ir priemonių – yra duomenų valdytojas?