2022.7.4.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 257/21
2) Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának az EUMSZ 267.
cikkel összefüggésben értelmezett 47. cikkével, az 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv által átültetett, az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 2. és 4.
szakaszával, az európai bírák függetlenségének és elmozdíthatatlanságának elvével a 2017. július 13-i 116. sz., felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 21. cikkéhez hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely a kérdést előterjesztő békebírót, aki a Bíróság által az UX ítéletben értelmezett uniós jogot a kért védelem elismerését akadályozó nemzeti rendelkezések mellőzésével kívánja alkalmazni, tényleges jogi, pénzügyi és szociális biztonsági védelmétől megfosztva bírói megbízatásának az olasz államnak alapeljárásban félként részt vevő szervei, vagyis a legfelsőbb igazságszolgáltatási tanács és a Ministero della giustizia (igazságügyi minisztérium, Olaszország) általi automatikus megszüntetésének teszi ki, kontradiktórius eljárás nélkül és mellőzve az 116/2017. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet hatálybalépés előtt előírt fegyelmi eljárást?
3) Az első két kérdésre adandó igenlő válasz esetén: sérti-e az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló, 2020. december 16-i 2020/2092/EU, Euratom parlamenti és tanácsi rendelet (2) 2. cikkének a) pontjában meghatározott „jogállamiságot” az olasz állam azon belső helyzete, amelyben:
— a felperes békebíró és másik, 2017. augusztus 15-én már szolgálatban lévő 4 769 tiszteletbeli bíró – köztük a kérdést előterjesztő bíróság – a velük egy tekintet alá eső hivatásos bírák javára biztosított munkavégzési feltételekhez viszonyítva jogszabályi, pénzügyi és szociális biztonsági szempontból nem élvez védelmet, így bírói tisztségének ellátása során nem lehet független és elmozdíthatatlan;
— az olasz állam és a „munkáltató” igazságügyi minisztérium, a nemzeti parlament, a legfelsőbb igazságszolgáltatási tanács, a Suprema Corte di Cassazione (semmítőszék), valamint a Consiglio di Stato (államtanács) rendszeresen nem ismeri el az uniós jog elsőbbségét, és nem alkalmazza a Bíróság jogállamiságra vonatkozó ítélkezési gyakorlatát és az uniós szabályozás által a hivatásos bírákhoz képest az igazságszolgáltatási feladatokat azonos feltételek mellett ellátó felperes és 4 769 tiszteletbeli bíró javára biztosított jogokat;
— a felperes kivételével a 2017.
augusztus 15-én már szolgálatban lévő 4 769 tiszteletbeli bírónak, köztük a kérdést előterjesztő bíróságnak le kell mondania az uniós jog által biztosított valamennyi jogról, amennyiben a bírói tisztség 70. életévük betöltéséig történő további ellátása céljából új értékelési eljárás alá kívánják vetni magukat, és az kedvező eredménnyel zárul, noha a 2021. december 31-ig hatályos szabályozás alapján a legfelsőbb igazságszolgáltatási tanács és az igazságügyi minisztérium mindannyiuk esetében a kinevezés 2024.
május 31-ig, de legalábbis annak az életkor betöltése miatti automatikus megszűnéséig történő meghosszabbításáról rendelkezett, ugyanakkor a „megerősített” tiszteletbeli bíró a tisztség „megerősítését” követően sem független és elmozdíthatatlan;
— a polgári jogi és büntetőjogi igazságszolgáltatásnak a rövid időn belüli tisztességes eljárás biztosítását célzó olaszországi reformját illetően az Unió költségvetésének terhére végzett, a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervben meghatározott pénzügyi beavatkozások nem írnak elő semmiféle, a tiszteletbeli bírák támogatására irányuló intézkedést, és azok túlnyomórészt – az igazságügyi minisztériummal a „megerősített” tiszteletbeli bírákéval egyező pénzügyi feltételek mellett létesített munkaviszony keretében felvett, azonban szabályozási szempontból a „megerősített” tiszteletbeli bírák[kal] ellentétben a munkaviszony teljes időtartama alatt elmozdíthatatlan – 16 500 adminisztratív alkalmazott „bírósági hivatali támogató személyzetként” történő határozott idejű foglalkoztatására irányulnak?
4) Az első három kérdésre adandó igenlő válasz esetén: jogellenes-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 278. cikke és a Bíróság eljárási szabályzatának 160. cikke az [Európai Unióról] szóló szerződés 2., 6. és 19. cikkével való ellentétesség miatt abban a részében, amelyben lehetővé teszi, hogy a Bíróság az EUMSZ 267.
cikk alapján indított előzetes döntéshozatali eljárásokban meghozza a szükséges, a 2020/2092 rendeletben meghatározott elvek és feltételek alapján a jogállamiságot és az Unió pénzügyi érdekeit sértő nemzeti jogi aktusok felfüggesztésével is járó ideiglenes intézkedéseket?
(1) (2)
Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999.
L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.
GU 2020, L 433I., 1. o.