4.7.2022.
HR
Službeni list Europske unije
C 257/27
Prethodno pitanje „Mogu li se članci 1., 2. i 3.
Direktive 2010/64/EU (1) i članak 3.
Direktive 2012/13/EU (2) Europskog parlamenta i Vijeća, samostalno ili u vezi s člankom 6.
EKLJP-a, tumačiti na način da im se ne protivi odredba nacionalnog prava kojom se, s jedne strane, okolnost da okrivljeniku koji ne razumije jezik postupka nije dodijeljen tumač niti su mu prevedeni bitni postupovni akti kažnjava relativnom ništavosti na koju se mora pozvati i, s druge strane, dopušta otklanjanje te vrste ništavosti protokom vremena?”
(1) (2)
Direktiva 2010/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o pravu na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima (SL 2010., L 280, str. 1.)
(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 10., str. 213.)
Direktiva 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012.
o pravu na informiranje u kaznenom postupku (SL 2012., L 142, str. 1.)
(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 15., str. 48.)
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. travnja 2022.
uputio Fővárosi Törvényszék (Mađarska) – Global NRG Kereskedelmi és Tanácsadó Zrt./ Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (Predmet C-277/22) (2022/C 257/35) Jezik postupka: mađarski Sud koji je uputio zahtjev Fővárosi Törvényszék
Stranke glavnog postupka Tužitelj: Global NRG Kereskedelmi és Tanácsadó Zrt.
Tuženik: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal Zainteresirana stranka intervenijent u potporu tuženiku: FGSZ Földgázszállító Zrt.
Prethodna pitanja 1.
Treba li članak 41. stavak 17.
Direktive 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ (u daljnjem tekstu: Direktiva) (1), s obzirom na članak 47.
Povelje o temeljnim pravima, tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis u skladu s kojim se u postupcima regulatornog tijela te države članice u kojima se određuju naknade za uporabu mreže, naknade za usluge koje operator mreže može pružati prema posebnim tarifama i naknade za priključivanje, samo operatoru mreže priznaje svojstvo izravno oštećene stranke koja, kao takva, ima isključivo pravo na pravni lijek protiv odluke donesene u postupku? 2.
U slučaju da Sud potvrdno odgovori na prvo pitanje: Treba li članak 41. stavak 17.
Direktive, s obzirom na članak 47.
Povelje o temeljnim pravima, tumačiti na način da primjenom navedene odredbe na spor poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku, sudionika na tržištu prirodnog plina koji se nalazi u situaciji poput tužiteljeve, kojem operator mreže, na temelju odluke regulatornog tijela države članice kojom se određuju naknade za uporabu mreže, naknade za usluge koje operator mreže može pružati prema posebnim tarifama i naknade za priključivanje, naplaćuje naknadu za uslugu koja se može pružati prema posebnoj tarifi, treba smatrati strankom oštećenom tom odlukom i treba li smatrati da, kao takav, ima pravo na pravni lijek protiv te odluke?
(1)
Direktiva 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ (SL 2009., L 211, str. 94.)
(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str. 39.)