4.7.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 257/39
Menettely EUIPO:ssa Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki EMBANK European Merchant Bank – EU-tavara­ merkki nro 18 048 966 EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 22.2.2022 asiassa R 1845/2020-5 tekemä päätös Vaatimukset Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin — muuttaa riidanalaista päätöstä ja hyväksyy vaatimuksen mitättömäksi julistamisesta kokonaisuudessaan — velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeuden­ käyntikulut, mukaan lukien EUIPO:n menettelyssä aiheutuneet kulut.
Kanneperusteet — Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 60 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen. — Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 27 artiklan 4 kohdan kanssa, rikkominen.
Kanne 13.5.2022 – CCCME ym. v. komissio (Asia T-263/22) (2022/C 257/51) Oikeudenkäyntikieli: englanti Asianosaiset Kantajat: Kiinan koneiden ja elektroniikan tuonti- ja vientikauppakamarilta (CCCME) (Peking, Kiina) sekä 8 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat R. Antonini, E. Monard ja B. Maniatis) Vastaaja: Euroopan komissio Vaatimukset Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta — kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa 16.2.2022 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2022/191 (1) siltä osin kuin se koskee CCCME:tä, yksittäisiä yrityksiä ja kyseessä olevia jäseniä, ja — velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhdeksään kanneperusteeseen.
1) Ensimmäisellä kanneperusteella väitetään komission soveltaneen virheellisesti perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohtaa ja loukanneen hyvän hallinnon periaatetta normaaliarvon määrittämisen yhteydessä.
2) Toisella kanneperusteella väitetään, ettei komissio suorittanut oikeudenmukaista vertailua polkumyynnin toteamisen yhteydessä perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan vastaisesti.