C 257/20
ET
Euroopa Liidu Teataja
4.7.2022
Eelotsuse küsimused 1.
[Kas] liidu õigusega ja eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 15, 20, 30 ja 47, nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiiviga 1999/70/EÜ rakendatud Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta (1) klauslitega 2 ja 4, liidu kohtute sõltumatuse ja ametist tagandamise keelu aluspõhimõttega, nagu Euroopa Kohus on neid oma praktikas tõlgendanud kohtuotsuses UX vs. Governo della Repubblica italiana (EU:C:2020:572), on vastuolus niisugune riigisisene säte, nagu 13. juuli 2017. aasta seadusandliku dekreedi nr 116 (edaspidi „seadusandlik dekreet nr 116/2017“) artikkel 29, mille alusel hagejaks olevat rahukohtunikku diskrimineeritakse objektiivsete põhjusteta, võrreldes võrreldavate tavakohtunike töötingimustega, kuna esineb järgmine faktiline olukord:
— hagejal, kes on 2002. aastast olnud katkematult rahukohtunik, ei ole täitunud 70. eluaastat, mis täitub 2022. aastal, ning tal ei ole kuupäeva 15. august 2017 seisuga kogunenud rohkem kui 16-aastast tegelikku tööstaaži kohtukaasistujana;
— kuigi riigisisene õigusnorm (seadusandliku dekreedi nr 116/2017 artikli 29 lõige 1) lubab tal õigusemõistmise ülesannete täitmisega jätkata kuni 70. eluaastani, ei või hageja järelikult osaleda esimeses atesteerimismenetluses kohtukaasistujate kinnisesse nimekirja kandmiseks, mille Consiglio superiore della magistratura (Itaalia kõrgem kohtute haldamise nõukoda) korraldab 2022. aastal, nagu on ette nähtud seadusandliku dekreedi nr 116/2017 artikli 29 lõikes 3;
— kuna veel ühe tagajärjena ei saanud ta esitada avaldust, et osaleda 2022. aastaks ette nähtud atesteerimismenetluses kohtukaasistujate kinnisesse nimekirja kandmiseks, ei oleks hageja, kes varem kehtinud korrast tulenevalt ei täitnud 31. detsembril 2021 enam õigusemõistmise ülesandeid, sest ta oli saanud 68-aastaseks, saanud 1. jaanuarist 2022 teenistuses jätkata, sest uue korra järgi, milles on 15. augustil 2017 teenistuses olnud isikute puhul küll ette nähtud teenistuses jätkamine kuni nende 70-aastaseks saamiseni, oli ette nähtud ka nende isikute teenistuse lõppemine, kellel ei ole võimalik atesteerimisavaldust esitada (seadusandliku dekreedi nr 116/2017 artikli 29 lõige 9);
— viidatud riigisisese õigusnormi alusel saab hageja Itaalia valitsuselt üksnes kuluhüvitist 1 500–2 500 eurot aastas iga teenistuses oldud aasta kohta, vastavalt aasta kestel peetud kohtuistungitele, maksimummääras 50 000 eurot, jäädes ilma ka kõigist õigustest töötasule, normatiivsetest ja sotsiaalkindlustusõigustest, mida ta nõudis Emilia Romagna halduskohtus pooleliolevas kohtuasjas ning mis on liidu õigusega tagatud palgatöötajana kohtu teenistuses töötamise eest, kuid mida Itaalia valitsus sellisena ei tunnusta, kaasa arvatud töösuhtelt tasutavad sotsiaalmaksed ja sellest tulenevad sotsiaalhüvitised;
— Emilia Romagna halduskohus määras 9. veebruari 2022. aasta esialgse õiguskaitse meetmega, kohaldades Euroopa Kohtu otsust UX, ja vastuolus riigisiseste õigusnormidega ning Consiglio superiore della magistratura (Itaalia kõrgem kohtute haldamise nõukoda) 16.–17. veebruari 2022. aasta arvamusega, et [hageja] võib rahukohtunikuna õigusemõistmise ülesannetes jätkata kuni 70-aastaseks saamiseni;
— Tribunale di Rimini (Rimini esimese astme kohus, Itaalia) president määras Emilia Romagna halduskohtu esialgse õiguskaitse meedet järgides 1. märtsi 2022. aasta dekreediga hageja kohese teenistusse ennistamise;
— siinsel kohtul, kes on esitanud eelotsusetaotluse, palutakse välja mõista kahjuhüvitisena selle eest, et Itaalia valitsus rikub ilmselgelt ja pidevalt kohtukaasistujate õiguslikku staatust ja õiguseid käsitlevat liidu õigust – summa, mis vastab töötasule, mida hageja oleks pidanud saama 10.–28. veebruarini 2022, võrreldava kutselise kohtunikuga võrdse määra alusel, lähtudes õigusliku alusena Emilia Romagna halduskohtu esialgse õiguskaitse meetmest teenistusse ennistamise kohta, kuid esineb vastuolu riigisiseste õigusnormidega, mis vaatamata liidu õiguse rikkumise tunnistamisele ühelt poolt välistavad igasuguse võimaluse, et hagejaks olev kohtukaasistuja, kes lõpetas ülesannete täitmise oma tahte vastaselt 31. detsembril 2021, ennistatakse kuni tema 70-aastaseks saamiseni teenistusse, tulenevalt Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) esialgse õiguskaitse meetmest, mis määrati Euroopa Kohtu otsust UX rikkudes, ja teiseks piirab hagejale tekkinud kahju hüvitise õigusnormiga eelnevalt kindlaksmääratud ühekordse summaga, mis on palju väiksem tegelikult liidu poolt tagatud õiguste kahjustamisega tekitatud kahjust?