DA
4.7.2022
Den Europæiske Unions Tidende
C 257/37
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender. 1.
Første anbringende om, at Rådet ikke kontrollerede og ikke kunne kontrollere, at de ukrainske myndigheders afgørelse (r), som Rådet støttede sig på for at opføre sagsøgeren på listerne, var blevet vedtaget i overensstemmelse med sagsøgerens grundlæggende EU-rettigheder til forsvar og til effektiv domstolsbeskyttelse. 2.
Andet anbringende om, at Rådet foretog åbenbart urigtige skøn ved at fastslå, at opførelseskriteriet var opfyldt.
Navnlig godtog Rådet oplysningerne fra de ukrainske myndigheder uden nogen egentlig gennemgang og/eller uden at tage hensyn til de unøjagtigheder, som sagsøgeren havde gjort opmærksom på.
Rådet skulle have foretaget yderligere kontrol og anmodet om yderligere oplysninger i lyset af de bemærkninger, som sagsøgeren havde afgivet, og de diskulperende oplysninger, som sagsøger havde fremlagt, men Rådets begrænsede undersøgelse var utilstrækkelig i forhold til, hvad der var påkrævet.
Det følger heraf, at der ikke er et tilstrækkeligt solidt faktuelt grundlag for 2022-sanktionerne. 3.
Tredje anbringende om, at sagsøgerens ejendomsrettigheder i henhold til artikel 17, stk.
1 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat, bl.a. fordi de restriktive foranstaltninger er en ubegrundet, unødvendig og uforholdsmæssig begrænsning af disse rettigheder, fordi (i) der ikke er noget grundlag for at antage, at de midler, som sagsøgeren angiveligt uretmæssigt har tilegnet sig, anses for at være blevet ført ud af Ukraine, (ii) ukrainske nationale foranstaltninger ville klart være passende og tilstrækkelige, og (iii) restriktive foranstaltninger har nu været i kraft i otte år, og er blevet pålagt på grundlag af efterforskning forud for en retssag, der tydeligvis ikke længere pågår og/eller i det mindste er gået i stå, og Rådet har ikke støttet sig på denne efterforskning i nogen af de to forudgående år.
(1) (2)
EUT 2022, L 70, s. 7.
EUT 2022, L 70, s. 4.
Sag anlagt den 12. maj 2022 — BSW — management company of »BMC« holding mod Rådet (Sag T-258/22) (2022/C 257/48) Processprog: engelsk Parter Sagsøger: AAT Byelorussian Steel Works — management company of »Byelorussian Metallurgical Company« holding (BSW — management company of »BMC« holding) (Zhlobin, Belarus) (ved advokaterne N.
Tuominen og L. Engelen) Sagsøgt: Rådet for den Europæiske Union
Sagsøgerens påstande — Rådets afgørelse (FUSP) 2022/356 af 2. marts 2022 om ændring af afgørelse 2012/642/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Hviderusland (1) og Rådets forordning (EU) 2022/355 af 2. marts 2022 om ændring af forordning (EF) nr.
765/2006 (2) annulleres i deres helhed, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. — Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender. 1.
Første anbringende om, at de anfægtede foranstaltninger tilsidesætter begrundelsespligten samt gør indgreb i retten til en retfærdig rettergang og retten til en effektiv retsbeskyttelse.