HU
C 252/38
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.7.1.
„A vágóhídra történő szállítás során, a pihenőhelyeken és a vágóhídi karámokban az állatokat elkülönítve kell tartani a tanúsításra nem jogosult állatoktól.”
M ó do sít á s 14. módosítás (4.
A származás igazolása) I ndo k Az e szakaszban meghatározott követelményeket azzal a céllal vizsgálták felül, hogy kiiktassák azon rendelkezéseket, amelyek a hatályos jogszabályok fényében elavultak vagy feleslegesek, vagy amelyek a termékleírás helyett az ellenőrzési eljárások részét képezik.
A hatósági ellenőrzésekre vonatkozó követelmények fényében aktualizálásra kerülnek a vállalkozók nyilvántartásba vételére vonatkozó rendelkezések.
Előző szöveg: „Minden értékesítési helyen naponta aktualizált rekordokat kell vezetni a következőkről: a tanúsított hús érkezése és indulása; a birtokolt és a fogyasztók részére kiadott tanúsító védjegyek.”
„A tanúsító szerv telephelyén a következő nyilvántartásokat és dokumentumokat kell vezetni: a gazdaságok nyilvántartása; annak igazolása, hogy a termelő tagja az eredetmegjelölési rendszernek; a vágóhidak nyilvántartása; a daraboló és csomagoló helyiségek nyilvántartása; az értékesítési helyek nyilvántartása; a kiadott tanúsító védjegyek listája (feltüntetve a kiadás dátumát, a tanúsító védjegy számát és a védjegyet megkapó szervet); a kiadott elősorszámozott szállítókönyv szállítmányrekordjai (amelyek alapján újból össze kell tudni állítani a hasított testet), beleértve a feladott rakományok és a kiadott tanúsító védjegyek közötti megfeleltetés rekordjait, amelyek a vágóhídról a daraboló és csomagoló helyiségekig vagy a hentesig vezető úton kísérik és azonosítják a hasított testeket, hasított féltesteket és hasított negyedtesteket.
Minden hónapban elvégzik az e könyvekben vezetett rekordok központosítását; a tanúsító szerv által meghatalmazott ügynök által havonta megküldött vágási listák (feltüntetve az állatok azonosító számait és a vonatkozó vágóhídi rendelésszámokat); az egyes szervek által a termelési ágazatban használt tanúsító védjegyek közötti megfeleltetés; minden vágóhíd esetében a tenyésztők kódja és neve, valamint a levágott állatok származási gazdaságainak címe és száma.”
„Minden nyilvános értékesítési helyet (hentesüzlet, butik, szupermarket vagy étterem) a tanúsító szervnek kell ellenőriznie és az eredetmegjelölés használatára jogosult csoportosulásnak kell engedélyeznie.
Csak azon értékesítési helyekre adható engedély, amelyek egészségügyi és higiéniai feltételei összhangban vannak a hatályos jogszabályokkal.
Kiskereskedelmi forgalomban értékesített és nem csomagolt hús esetén a húst elkülönítve kell kiállítani és/vagy bizonyos napokon kizárólagosan értékesíteni.
A tanúsító szervnek minden esetben garantálnia kell a darabolt részek és/vagy adagok azonosítását és eredetét, és törekednie kell a fogyasztók körében felmerülő félreértések elkerülésére.
Az értékesítés helyén a csomagoláson elhelyezett »eredetmegjelölés« címkén szereplő adatokkal megegyező információkat tartalmazó szórólapokat kell a fogyasztó rendelkezésére bocsátani.
Az értékesítést engedélyező »azonosító táblát« minden értékesítési helyen a fogyasztók számára jól látható módon kell elhelyezni.
A táblát el kell távolítani, ha a létesítmény értékesítési engedélyét visszavonják.”
Új szöveg: (törölve) Az előállítás módja M ó do sít á s 15. módosítás I ndo k Kisebb módosítás történik a takarmánygazdálkodást leíró szövegen annak érdekében, hogy az jobban igazodjon a fiatal állatok kezeléséhez.
A hagyományos rendszer arra épül, hogy a kifejlett állatokat kedvezőtlen időjárás kivételével nap mint nap legeltetik.
A kifejlett állatok a 12 hónaposnál idősebb állatok, azaz a fiatal bika és a tehén kategóriába sorolt állatok, amelyek hegyvidéki térségek műveletlen területein legelnek.
A fiatal állatok azonban a gazdaságban maradva várják, hogy a legelésből visszatért anyjuk tejét szophassák.
Ezen elkülönítés oka az, hogy a fiatal állatok nehezen tudják a szabadban kezelni a tél viszontagságait és a hosszú napi mozgás során kísérni a kifejlett állatok állományait a lápokon és közlegelőkön, amelyek közül sok dombos és egyenetlen terepen helyezkedik el és nehezen megközelíthető.
Megjegyzendő, hogy az állatok naponta több kilométert is megtehetnek a gazdaság és a legelők, illetve közlegelők között.
Ha ezekre az utakra elkísérnék szüleiket a fiatal állatok, akkor húsminőségük jelentősen romlana, különösen a jellegzetes és nagyra értékelt porhanyósság tekintetében.