1.7.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 252/23
Oktoberfest-festivaali alkaa, kun virassa oleva Münchenin pormestari avaa ensimmäisen Oktoberfestbier-tynnyrin.
Perinteen aloitti vuonna 1950 tuolloinen pormestari Thomas Wimmer.
Ennen kuin ensimmäinen oluttynnyri avataan, ravintoloitsijat saapuvat paraatissa kukilla koristelluissa vaunuissa Oktoberfest-alueen teltoilleen.
Samassa paraatissa saapuvat myös pormestari ja valtuuston jäsenet, tarjoilijoita kuljettavat hevosvetoiset lavat ja Münchenin panimoiden loisteliaat vaunut.
Ravintoloitsijoiden ja panimoiden saapuminen sekä ensimmäisen tynnyrin avaaminen lähetetään ympäri maailmaa televisiolähetyksenä ja internetin välityksellä samoin kuin maailman suurin puku- ja ampujaparaati, joka järjestetään seuraavana päivänä ja jota monet pitävät Oktoberfestin avajaisjuhlallisuuksien kohokohtana.
Oktoberfestbier-oluen nykyinen maailmanlaajuinen maine perustuu osittain siihen, että Münchenissä otettiin varhain käyttöön panimoinnovaatioita, joilla oli ratkaiseva vaikutus oluen laatuun.
Yksi näistä innovaatioista oli ensimmäinen jäähdytyslaite, jonka Carl von Linde kehitti vuonna 1873.
Sitä käytettiin ensimmäisenä eräässä müncheniläisessä panimossa, ja laitteen menestys johti siihen, että sen ottivat sen käyttöön muutkin Münchenin panimot ja myöhemmin muu maailma jääkaappien muodossa.
Laite oli merkittävä, sillä se mahdollisti ensimmäistä kertaa tasalaatuisen oluen jatkuvan valmistuksen ja varastoinnin haluttuina määrinä säästä ja ulkoilman lämpötilasta riippumatta.
Sen ansiosta oli mahdollista tuottaa suuria määriä olutta etukäteen suurtapahtumia varten ja varastoida ja tarjota olutta paikalla laadun kärsimättä.
Yksi keskeinen tekijä Oktoberfestbier-oluen poikkeuksellisen maineen takana on se, että se valmistetaan erityisesti Oktoberfest-festivaalia varten.
Nyt tätä huippulaadukasta tuotetta myydään Oktoberfest-festivaalin lisäksi ympäri maailmaa Oktoberfestbier-merkinnällä.
Vaikka Münchenin kaupunki ei ole mainostanut Oktoberfest-festivaalia vuoden 1985 jälkeen, virallisessa maailmanlaajuisessa kyselyssä 91 prosenttia vastaajista sanoi olevansa tietoisia siitä.
Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung -sanomalehdessä kirjoitettiin aiheesta 20. lokakuuta 1997 seuraavaa: ”Festivaali on niin kansainvälinen!
Vaikka sen nimi on Münchenin Oktoberfest, monet kävijät ovat tulleet ulkomailta ja puhuvat englantia, italiaa, ranskaa, japania ja muita vaikeammin tunnistettavia kieliä, ja aitoa Baijerin murretta kuulee tuskin lainkaan.”
Tuotteen erityisyys Münchenin kaupungin virallisessa julkaisussa Oktoberfestin 200-vuotisjuhlan kunniaksi todetaan, että ”erityistä Oktoberfestbier-olutta on kehitetty vähitellen vasta vuodesta 1872 lähtien”.
Richard Bauerin ja Fritz Fenzlin kirjassa 175 Jahre Oktoberfest 1810 bis 1985 (”175 vuotta Oktoberfestiä 1810–1985”) todetaan, että vuonna 1872 tarjottiin erityisen vahvaa olutta, jonka kantavierreväkevyys oli korkea.
Hans Glöckle toteaa kirjassaan München, Bier, Oktoberfest (”München, olut ja Oktoberfest”), että tuohon aikaan müncheniläisten oli maksettava Oktoberfestbieroluesta sievoinen 12 kreutserin summa.
Sen sijaan, että he olisivat valittaneet hinnasta, he joivat olutta ”arvostaen sitä ja tyytyväisinä sen erityislaatuun”.
Hän jatkaa: ”Vuodesta 1872 lähtien ”Märzen” (”maaliskuun olut”), jonka kantavier­ reväkevyys oli 13 prosenttia ja alkoholipitoisuus 4,1 prosenttia, oli Oktoberfestin suosituin olut ja säilytti erikoisasemansa toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan.”
Vuodesta 1950 lähtien alettiin tarjota vaaleampaa olutta, josta tuolloiset Oktoberfest-festivaalien kävijät pitivät enemmän, vaikka meripihkanvärinen kasvattaa jälleen suosiotaan.
Oktoberfestbier-olutta valmistavat maantieteellisellä alueella sijaitsevat panimot erityisesti Oktoberfest-festivaalille, missä sitä tarjotaan huomattavia määriä; juuri tätä kuluttajat odottavatkin.
Oktoberfestbier-oluen erottaa muista festivaalioluista käytetty vesi, sen korkeampi vähimmäiskantavierreväkevyys 13,6 prosenttia, sen alhaisempi enimmäiskantavierreväkevyys 14,0 prosenttia, sen korkeampi alkoholipitoisuus 5,3–6,6 prosenttia sekä sen korkeampi katkeruuden vähimmäisarvo 16 EBU-yksikköä ja alhaisempi katkeruuden enimmäisarvo 28 EBUyksikköä.
Koska katkeruuden enimmäisarvo on 28 yksikköä, olut ei ole kovin katkeraa, ja sille ominaista on täyteläinen, erittäin runsas maku, jota on suosittu Etelä-Baijerissa vuosikymmenten ajan.
Vuoden 1487 puhtausvaatimuksiin perustuvan tuotantomenetelmän ja maantieteellisellä alueella sijaitsevien panimoiden poikkeuksellisen kokemuksen ja asiantuntemuksen vuoksi kuluttajat odottavat Oktoberfestbier-oluelta poikkeuksellista laatua.
Oktoberfestbier-oluen erityisasema ja maine tunnustetaan Saksassa ja kansainvälisesti.
Lukuisissa eurooppalaisten sanomalehtiartikkeleissa viitataan Oktoberfest-festivaaliin enemmän tai vähemmän tiiviissä yhteydessä olueen.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuosina 1995–2012 julkaistuista sanomalehtiartikkeleista 74:ssä kerrotaan oluen ja Oktoberfest-festivaalin laajalti olevan ”parhaiten tunnettu”, ”maailmanlaajuisesti tunnettu” tai ”kuuluisa”.
Joissakin artikkeleissa jopa kuvaillaan olutta.
Jo vuonna 1955 Dr Kuballe kirjoitti Industrie-Kurier-Düsseldorf -lehden artikkelissa Oktoberfest-festivaalista seuraavasti: ”Alun perin, viime vuosisadalla festivaali oli vuosittainen müncheniläinen juhla,