30.6.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 251/85 Trešdiena, 2021. gada 15. decembris
11. uzsver, ka Covid-19 pandēmijas kontekstā lokalizācija palīdz labāk reaģēt uz vajadzībām veselības jomā un šajā nolūkā veikt pasākumus, kas ir pielāgoti jaunattīstības valstu situācijai, nolūkā izvairīties no Eiropas aizspriedumiem, jo īpaši attiecībā uz ierobežošanas protokoliem un profilakses kampaņām; aicina pienācīgi apkarot eirocentriskas pieejas dominēšanu ārkārtas situācijās, kas jānovērš, vēl vairāk pielāgojot humānās palīdzības pasākumus vietējām vajadzībām;
12. uzsver klimata pārmaiņu radītās problēmas un atzinīgi vērtē apņemšanos turpināt humānās palīdzības pasākumos integrēt klimata pārmaiņu ietekmi un vides faktorus, stiprināt neaizsargāto reģionu klimatnoturību un veidot neaizsargātu kopienu noturību pret klimata pārmaiņām, šajā nolūkā attīstot sagatavotību katastrofām un profilakses pasākumus atbilstīgi trīskāršas saiknes pieejai, kurā iesaista pirmiedzīvotājus un vietējās kopienas un ņem vērā katastrofu skarto iedzīvotāju, jo īpaši pārvietoto personu un uzņēmējkopienu, īpašās palīdzības un aizsardzības vajadzības un klimata pārmaiņu negatīvo ietekmi; turklāt atzinīgi vērtē saistības padarīt ES humāno palīdzību ilgtspējīgāku no vides viedokļa un izsekot ar klimatu saistītos izdevumus; aicina Komisiju nodrošināt nepieciešamos resursus, lai pielāgotos klimata pārmaiņām un mazinātu katastrofu risku, cita starpā izmantojot Kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumentu “Eiropa pasaulē”, un paātrināt Sendai saistību īstenošanu ES ārējā darbībā;
13. atzinīgi vērtē ES humānās palīdzības gaisa tilta konkrētos sasniegumus un ideju izveidot Eiropas humānās palīdzības reaģēšanas spējas, lai novērstu nepilnības ES humānās palīdzības sniegšanā; aicina regulāri apspriesties ar dalībvalstīm un humānās palīdzības partneriem par jebkādām jaunām Komisijas iniciatīvām, kuru pamatā vajadzētu būt pašreizējām humānās palīdzības sniedzēju un ES mehānismu, piemēram, civilās aizsardzības mehānisma, iespējām un kurām nevajadzētu tos dublēt;
14. uzsver, ka, lai gan humānās palīdzības mērķis ir risināt steidzamas, dzīvībai bīstamas situācijas, krīzes izraisa virzītājspēki, kuriem nepieciešami ilgtermiņa risinājumi, jo krīžu pamatā esošā nestabilitāte ir būtisks faktors, kas izraisa humanitārās krīzes; aicina Komisiju un Eiropas Ārējās darbības dienestu pieņemt paziņojumu, ar ko izstrādā skaidru politiku attiecībā uz humānās palīdzības, attīstības un miera saikni, nolūkā novērst atsevišķās politikas jomās esošās nepilnības un vienlaikus nodrošināt, lai tiktu ievērotas humānajai palīdzībai raksturīgās juridiskās iezīmes un principi; uzsver, ka šai saiknes pieejai būtu jāstiprina noturība un jāveicina ilgtspējīgi risinājumi, savukārt IAM būtu jāizmanto kā šādas pieejas satvars, jo Ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam sniedz unikālu iespēju risināt nestabilitātes un konfliktu pamatcēloņus, cita starpā pamatojoties uz nevalstisko organizāciju (NVO) praktisko pieredzi; aicina ES un dalībvalstis ātri īstenot šo saiknes pieeju un šajā nolūkā īpašu uzmanību veltīt nestabilitātes novēršanai, konfliktu novēršanai, bada novēršanai, ar katastrofām un klimata pārmaiņu nelabvēlīgajām sekām saistītas pārvietošanas problēmu risināšanai, izglītības un iztikas iespēju nodrošināšanai, agrīnas atveseļošanas atbalstam, reaģēšanas spēju uzlabošanai un pašpaļāvības un noturības veidošanai; aicina Komisiju publicēt novērtējumu par humānās palīdzības un attīstības saiknes darbībspēju sešās 2017. gadā apzinātajās izmēģinājuma valstīs;
15. aicina Komisiju izvērtēt iepriekš gūto pieredzi un programmas ar dzimumu saistītu jautājumu risināšanai, jo tas ir aizvien vairāk nepieciešams, ņemot vērā to, ka sievietes ļoti bieži ir konfliktu un katastrofu upuri; aicina turpmākajās humanitārajās darbībās īstenot konkrētākus integrētas pieejas dzimumu līdztiesībai elementus, tostarp veikt kontekstam atbilstošu un dzimumsensitīvu analīzi un vienlaikus aizsargāt neaizsargāto grupu, tostarp sieviešu, meiteņu un LGBTIK+ kopienas personu, tiesības; atbalsta netraucētu piekļuvi bezmaksas sabiedrības veselības aprūpes pakalpojumiem un centienus samazināt mirstību un saslimstību un uzsver, ka ir jāuzlabo sagatavotība pandēmijām un epidēmijām;
16. aicina ES un tās dalībvalstis īstenot un veicināt Nansena iniciatīvas programmu pāri robežām pārvietotu personu aizsardzībai katastrofu un klimata pārmaiņu kontekstā; uzsver, ka ir svarīgi īstenot sadarbību starp tiem, kas darbojas humānās palīdzības, attīstības, katastrofu riska mazināšanas un klimata pārmaiņu jomā, nolūkā mazināt pārvietošanas risku saistībā ar katastrofām un klimata pārmaiņu negatīvo ietekmi un risināt palīdzības un aizsardzības vajadzības;
17. aicina īpašu uzmanību veltīt uzturam kā visu cilvēku pamattiesībām ar mērķi nodrošināt uzturdrošību un stiprināt pārtikas sistēmu noturību pret ekonomiskiem, klimatiskiem un cilvēku izraisītiem satricinājumiem; aicina pārskatīt ES rīcības plānu uztura jomā, lai risinātu visas ar nepietiekamu uzturu saistītās problēmas humanitāro krīžu un attīstības kontekstā saskaņā ar Padomes 2018. gada novembra secinājumiem;