C 251/34
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
30.6.2022.
Trešdiena, 2021. gada 15. decembris
dalībvalstīs un izmantot visas tās rīcībā esošās pilnvaras, lai pastiprinātu darbības to novēršanai, tostarp stiprinot atbalstu sieviešu tiesību aizstāvjiem un sieviešu tiesību organizācijām ES, kā arī organizācijām, kas veic darbu saistībā ar SRHR un LGBTIK+;
26. uzsver, ka dalībvalstīm jāpieņem politika, kurā īpaša uzmanība pievērsta labākām veselības aprūpes sistēmām un pakalpojumiem, kā arī slimību profilaksei, tostarp ar dzimumu saistītiem aspektiem, garantējot pieejamu un kvalitatīvu veselības aprūpi un nodrošinot nepieciešamo resursu pieejamību, lai cīnītos pret galvenajām veselības problēmām, piemēram, tām, ko izraisījusi pašreizējā pandēmijas krīze; uzsver, ka nevienlīdzība veselības jomā palielinās sievietēm ar zemu izglītības līmeni un sievietēm ar invaliditāti, un sievietēm abās šajās grupās ir slikta veselība un ierobežota piekļuve veselības aprūpes pakalpojumiem; uzsver, ka piekļuve veselības aprūpei dažās dalībvalstīs ir ierobežota ar Covid-19 saistīto pārvietošanās ierobežojumu dēļ un ka nav notikušas konsultācijas, ārstēšana un diagnostika; mudina dalībvalstis stiprināt veselības aprūpes sistēmas, tostarp sabiedriskos pakalpojumus, lai paātrinātu atceltās konsultācijas, ārstēšanu un diagnostiku;
27. atzinīgi vērtē gaidāmo Barselonas mērķu pārskatīšanu un uzsver, ka tie ir jāsasniedz un ka ir jānodrošina agrīna pirmsskolas izglītība un bērnu aprūpe, tostarp valsts pirmsskolas izglītība; uzsver, ka ir jānodrošina aprūpes pakalpojumi agrīnās pirmsskolas izglītības līmenī un aprūpē, kas ir reāli pieejama visiem bērniem un kam ir visaptveroša nozīme, palielinot sieviešu līdzdalību darba tirgū, jo īpaši ņemot vērā Covid-19 pandēmijas pieredzi; atzīst, ka papildus ilgtermiņa aprūpes iespēju izveidei ir jārada un jāpaplašina atbalsta iespējas vecāka gadagājuma cilvēkiem un cilvēkiem ar invaliditāti; aicina Komisiju un dalībvalstis sasniegt šos mērķus, kas ir būtiski, lai veicinātu dzimumu līdztiesību un vienlīdzīgu attieksmi pret aprūpētājiem;
28. uzsver, ka nabadzība un sociālā atstumtība ir palielinājusies vairākās sieviešu grupās, piemēram, vientuļo māšu, sieviešu, kas vecākas par 65 gadiem, sieviešu ar invaliditāti, sieviešu ar zemu izglītības līmeni un migrantu izcelsmes sieviešu vidū; uzstāj, ka ir svarīgi apkarot nabadzību un sociālo atstumtību un to daudzšķautņainos cēloņus; mudina dalībvalstis veikt īpašus pasākumus, lai novērstu un apkarotu nabadzības risku gados vecākām un pensionētām sievietēm, ņemot vērā sabiedrības novecošanu un gados vecāku sieviešu īpatsvaru nelabvēlīgā vai neaizsargātā situācijā; uzskata, ka obligāti ir jārisina jautājums par darba un privātās dzīves līdzsvaru un jānovērš vīriešu un sieviešu pensijas atšķirība, garantējot taisnīgu pensiju visām sievietēm un piekļuvi vispārējām un solidārām sociālā nodrošinājuma sistēmām, kā arī labāk īstenojot principu par vienādu darba samaksu par vienādu darbu, lai novērstu vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību un tās veidošanos sieviešu karjeras laikā; pauž ārkārtīgi lielas bažas par to, ka kopš 2017. gada 21 dalībvalstī ir palielinājusies vīriešu un sieviešu nabadzības plaisa (32);
29. uzsver, ka joprojām pastāv maldīgs priekšstats, ka bezpajumtniecība sieviešu vidū ir salīdzinoši neliela sociāla problēma Eiropā; norāda uz pamatdatu trūkumu par sieviešu bezpajumtniecības raksturu un apmēru, kas padara šo problēmu mazāk pamanāmu; uzsver, ka ir svarīgi atzīt, ka ar dzimumu saistīta vardarbība un traumatiska pieredze ir sieviešu bezpajumtniecības pamatcēlonis, un pievērst uzmanību plašākām sociālām, ekonomiskām un strukturālām problēmām, kas mijiedarbojas ar plašākiem sociālajiem un strukturāliem šķēršļiem, piemēram, nabadzību, pieejamu mājokļu trūkumu un citiem strukturāliem faktoriem; mudina ES un tās dalībvalstis integrēt dzimumu līdztiesības aspektu bezpajumtniecības mazināšanas politikā un praksē un izstrādāt īpašu stratēģiju, lai novērstu sieviešu bezpajumtniecību un nodrošinātu, ka dienesti darbojas atbilstīgi un efektīvi, nodrošinot bezpajumtnieču vajadzības;
30. atgādina, ka ir jāapkaro intersekcionālās diskriminācijas veidi, jo īpaši attiecībā uz sociāli atstumtām grupām, tostarp sievietēm ar invaliditāti, melnādainām sievietēm, migrantēm, etnisko minoritāšu pārstāvēm un romu sievietēm, vecāka gadagājuma sievietēm, vientuļajām mātēm, LGBTIK+ personām un bezpajumtniecēm; uzsver, ka ir svarīgi pievērsties viņu vajadzībām un bažām ES politikā un iniciatīvās; aicina Komisiju izstrādāt īpašas pamatnostādnes intersekcionālā satvara īstenošanai un iesniegt ES rīcības plānu ar īpašiem pasākumiem, lai uzlabotu to sieviešu sociālekonomisko situāciju, kuras saskaras ar intersekcionālo diskrimināciju, un apkarotu nabadzības un nestabila darba feminizāciju;
(32)
2020. gada dzimumu līdztiesības indeksa ziņojums.