30.6.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 251/85 Kolmapäev, 15. detsember 2021
11. rõhutab, et COVID-19 pandeemia kontekstis aitab lokaliseerimine võtta tervishoiumeetmeid, mis on kohandatud arenguriikide kontekstiga, et vältida Euroopa kallutatust, eelkõige seoses piirangute ja ennetuskampaaniatega; nõuab, et humanitaartegevuse edasise lokaliseerimise kaudu seataks asjakohaselt kahtluse alla Euroopa-keskne perspektiiv hädaolukordades;
12. rõhutab kliimamuutustest tulenevaid probleeme ning väljendab heameelt võetud kohustuste üle lõimida kliimamuutuste mõju ja keskkonnategurid veelgi enam humanitaartegevusse, tugevdada kaitsetute piirkondade vastu­ panuvõimet kliimamuutustele ning suurendada vähekaitstud kogukondade vastupanuvõimet kliimamuutustele katastroo­ fideks valmisoleku ja ennetavate meetmete kaudu, kasutades kolmekordse seose lähenemisviisi, mis hõlmab põlisrahvaid ja kohalikke kogukondi, pidades silmas katastroofidest mõjutatud elanikkonna, eelkõige ümberasustatud isikute ja vastuvõtvate kogukondade konkreetseid abi- ja kaitsevajadusi ning kliimamuutuste kahjulikku mõju; väljendab lisaks heameelt võetud kohustuse üle muuta ELi humanitaarabi keskkonnahoidlikumaks ja jälgida kliimaga seotud kulutusi; kutsub komisjoni üles tagama kliimamuutustega kohanemiseks ja katastroofiohu vähendamiseks vajalikud vahendid muu hulgas naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrumendi „Globaalne Euroopa“ kaudu ning kiirendama Sendai kohustuste täitmist ELi välistegevuses;
13. tunneb heameelt ELi humanitaarabi õhusilla konkreetsete saavutuste üle ja idee üle luua Euroopa humanitaara­ biüksus lünkade täitmiseks ELi humanitaarabi valdkonnas; nõuab, et liikmesriikide ja humanitaarpartneritega konsulteeritaks korrapäraselt kõigi uute komisjoni algatuste asjus, mis peaksid tuginema humanitaarabi andjate olemasolevale suutlikkusele ja ELi mehhanismidele, nagu elanikkonnakaitse mehhanism, mitte neid dubleerima;
14. rõhutab, et kuigi humanitaarabi eesmärk on lahendada kohesed, eluohtlikud olukorrad, põhjustavad kriise tegurid, mis nõuavad pikaajalisi lahendusi, kuna humanitaarkriisidele eelneb taustal olev ebakindlus; palub komisjonil ja Euroopa välisteenistusel võtta vastu teatis, milles töötatakse välja selge poliitika humanitaarabi, arengu ja rahu vahelise seose kohta, et täita lõhed üksikute poliitikavaldkondade vahel, tagades samal ajal humanitaarabi eripärase õigusliku olemuse ja põhimõtete austamise; rõhutab, et selline seosepõhine lähenemisviis peaks tugevdama vastupanuvõimet ja edendama kestlikke lahendusi, samas kui kestliku arengu eesmärke tuleks kasutada sellise lähenemisviisi raamistikuna, kuna kestliku arengu tegevuskava 2030 annab ainulaadse võimaluse tegeleda ebakindluse ja konfliktide algpõhjustega, tuginedes muu hulgas valitsusväliste organisatsioonide praktilistele kogemustele; nõuab, et EL ja liikmesriigid rakendaksid kiiresti seda seosepõhist lähenemisviisi, pöörates erilist tähelepanu ebakindlusega tegelemisele, konfliktide ennetamisele, näljaga võitlemisele, katastroofidest ja kliimamuutuste kahjulikust mõjust tingitud ümberasumise käsitlemisele, hariduse ja elatise võimaluste pakkumisele, varajase taastumise toetamisele, reageerimissuutlikkuse suurendamisele ning iseseisva toimetuleku ja vastupanuvõime suurendamisele; palub komisjonil avaldada hinnangu humanitaar- ja arenguabi lõimimise kasutuselevõtmise kohta kuues 2017. aastal kindlaks määratud katseriigis;
15. kutsub komisjoni üles hindama varasemaid kogemusi ja programme soolise võrdõiguslikkusega seotud küsimustes, kuna on üha suurem vajadus nendega tegeleda, arvestades naiste silmapaistvat rolli konfliktide ja katastroofide ohvritena; nõuab, et tulevases humanitaartegevuses rakendataks soolise aspekti arvestamise konkreetsemaid elemente, sealhulgas kontekstipõhiseid sootundlikke analüüse, kaitstes samal ajal vähekaitstud rühmade, sealhulgas naiste, tütarlaste ja LGBTIQ+ kogukonna liikmete õigusi; toetab takistusteta juurdepääsu tagamist tasuta riiklikele tervishoiuteenustele ning jõupingutusi suremuse ja haigestumuse vähendamiseks, ning rõhutab vajadust tugevdada valmisolekut pandeemiateks ja epideemiateks;
16. nõuab, et EL ja selle liikmesriigid rakendaksid ja edendaksid Nanseni algatuse tegevuskava piiriüleste põgenike kaitsmiseks katastroofide ja kliimamuutuste kontekstis; rõhutab humanitaarabi, arengukoostöö, katastroofiohu vähendamise ja kliimamuutuste valdkonna osalejate vahelise koostöö tähtsust, et vähendada katastroofide ja kliimamuutuste kahjuliku mõju tõttu ümberasumise ohtu ning tegeleda abi- ja kaitsevajadustega;
17. nõuab, et erilist tähelepanu pöörataks toitumisele kui kõigi inimeste põhiõigusele, et tagada toiduga kindlustatus ja tugevdada toidusüsteemide vastupanuvõimet majandus-, kliima- ja inimestega seotud šokkidele; nõuab ELi toitumisalase tegevuskava läbivaatamist, et käsitleda kõiki alatoitluse vorme humanitaar- ja arenguabi kontekstis kooskõlas nõukogu 2018. aasta novembri järeldustega;