30.6.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 248/41
(166)
Franchising (med undtagelse af produktionsfranchiseaftaler) har nogle særlige kendetegn, f.eks.
brug af samme firmanavn, samme forretningsmodeller (herunder licensering af IPR) og betaling af royalties til gengæld for de indrømmede fordele.
I betragtning af disse kendetegn kan bestemmelser, der er strengt nødvendige for franchisesystemernes virkemåde, anses for at falde uden for anvendelsesområdet for traktatens artikel 101, stk. 1.
Det gælder f.eks. begrænsninger, der forhindrer franchisetageren i at udnytte den knowhow og bistand, som franchisegiveren leverer, til fordel for franchisegiverens konkurrenter (96), og konkurrenceklausuler vedrørende de varer eller tjenester, som franchisetageren køber, og som er nødvendige for at bevare franchisenettets fælles identitet og omdømme.
I sidstnævnte tilfælde er konkurrenceklausulens varighed uden betydning, forudsat at den ikke overstiger franchiseaftalens varighed.
(167)
Franchiseaftaler kan være omfattet af fritagelsen efter artikel 2, stk.
1, i forordning (EU) 2022/720, hvis hverken leverandørens eller køberens markedsandel overstiger 30 %.
Der findes specifikke retningslinjer for beregning af markedsandele i forbindelse med franchising i punkt (174).
Licensering af IPR i franchiseaftaler behandles i punkt (71)-(87).
Vertikale begrænsninger i franchiseaftaler vil blive vurderet ud fra de principper, der gælder for det distributionssystem, som bedst svarer til den pågældende franchiseaftale.
For eksempel skal en franchiseaftale, der resulterer i et lukket net, hvor franchisetagerne ikke må sælge til ikkefranchisetagere, vurderes ud fra de principper, der gælder for selektiv distribution.
Derimod skal en franchiseaftale, der ikke skaber et lukket net, men som giver territorial eksklusivitet og beskyttelse mod andre franchisetageres aktive salg, vurderes på grundlag af de principper, der gælder for eksklusiv distribution.
(168)
Franchiseaftaler, der ikke er omfattet af forordning (EU) 2022/720, kræver en individuel vurdering efter traktatens artikel 101.
I forbindelse med denne vurdering bør det tages i betragtning, at jo mere omfattende overførslen af knowhow er, desto større sandsynlighed er der for, at de vertikale begrænsninger afføder effektivi­ tetsgevinster og/eller er nødvendige for at beskytte den pågældende knowhow og opfylder betingelserne i traktatens artikel 101, stk.
3.
(169)
Følgende er et eksempel på franchising:
En producent har udviklet et nyt koncept for salg af slik i såkaldte »fun shops«, hvor slikket kan farves efter forbrugerens ønsker.
Slikproducenten har også udviklet maskiner til at farve slikket og producerer desuden de flydende farvestoffer, De flydende farvestoffers kvalitet og friskhed har afgørende betydning for slikkets kvalitet.
Producenten opnåede stor succes med at sælge sit slik i sine egne detailbutikker, der alle drives under samme handelsnavn og det samme »fun shop«-koncept (fælles butiksstil, fælles reklamer osv.).
For at udvide salget etablerede slikproducenten et franchisesystem.
For at sikre ensartet produktkvalitet og butiksimage er franchisetagerne forpligtet til at købe slik, farvestoffer og farvemaskine hos producenten, at benytte det samme handelsnavn, at betale franchiseafgift, at bidrage til fælles reklame og at hemmeligholde indholdet af den driftsmanual, som franchisegiveren har udarbejdet.
Desuden må franchisetagerne kun sælge fra de i aftalen angive lokaler, og kun til endelige forbrugere eller andre franchisetagere.
De må desuden ikke sælge andet slik i deres butikker.
Franchisegiveren forpligter sig til ikke at udpege nogen anden franchisetager eller selv drive en detailbutik i det tildelte aftaleområde.
Franchisegiveren har også pligt til at opdatere og videreudvikle sine produkter, butikskonceptet og driftsmanualen og stille disse forbedringer til rådighed for alle franchisetagerne.
Franchiseaftalerne indgås for ti år.
Slikforhandlerne køber deres slik på et nationalt marked hos enten nationale producenter, der fremstiller slik efter den nationale befolknings smag, eller hos grossister, der importerer fra udenlandske producenter ved siden af deres salg af nationale producenters mærker.
På markedet konkurrerer franchisegiverens produkter med en række nationale og internationale slikmærker, hvoraf nogle produceres af store diversificerede fødevarevirksomheder.
Franchisegiveren har en markedsandel på under 10 % på markedet for maskiner til farvning af fødevarer.
Franchisegiveren har en markedsandel på 30 % på markedet for slik, der sælges til detailhandlere.
Der findes mange salgssteder for slik i form af kiosker, dagligvarebutikker, cafeteriaer og slikbutikker.
(96) Se dom af 28. januar 1986, Pronuptia de Paris GmbH mod Pronuptia de Paris Irmgard Schillgallis, C-161/84, EU:C:1986:41, præmis 16.