C 247/26
SV
Europeiska unionens officiella tidning
29.6.2022
Tillverkarna måste se längre än produktens avsedda ändamål och föreställa sig hur en genomsnittlig användare skulle se på produkten och hur de rimligen kan tänkas använda den (78).
När det gäller produkter avsedda för utomhusbruk bör de även överväga hur prognoser om klimatförändringar i EU kommer att påverka produktens säkerhet och egenskaper vid användning.
Föråldrade antaganden baserade på historiska observationer och resultat bör ses över eftersom klimatet redan har förändrats.
Om produktens typiska livslängd är mer än fem år kan tillverkarna även vilja förbereda den för mer extrema förhållanden som förväntas på medellång sikt (79).
Det är också viktigt att marknadskontrollmyndigheterna tänker på att inte alla risker kan förebyggas genom produktens konstruktion.
Tillsyn och hjälp till de avsedda användarna bör ingå i de förhållanden som rimligen kan förutses.
Vissa yrkesmaskinverktyg är t.ex. endast avsedda att användas av genomsnittligt kunnig och utbildad personal under överinseende av arbetsgivaren.
Tillverkaren kan inte hållas ansvarig om sådana verktyg hyrs av en distributör eller en extern tjänsteleverantör och används av okunniga och outbildade konsumenter.
Tillverkarna kan i alla händelser inte förutsätta att användarna inte kommer att ta hänsyn till de lagliga användningsför­ hållandena för deras produkter och har inte heller några sådana skyldigheter.
2.9.
Geografisk tillämpning (EES- och Eftastaterna, utomeuropeiska länder och territorier samt Turkiet)
— Unionens harmoniseringslagstiftning gäller för EU-medlemsstaterna och vissa europeiska territorier i den utsträckning det är nödvändigt med avseende på de arrangemang som fastställs i de berörda medlemsstaternas anslutningsfördrag. — Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) har ingåtts mellan Europeiska unionen och Island, Liechtenstein och Norge.
Genom avtalet utsträcks den inre marknaden till att omfatta dessa tre Eftastater, som brukar kallas EES/Eftastaterna. — Syftet med avtalet om tullunion mellan EU och Turkiet är att garantera fri rörlighet för varor mellan EU och Turkiet genom att undanröja importkontroller av sådana produkter vid gränsen mellan EU och Turkiet. — Genom protokollet om Irland och Nordirland i avtalet om Förenade kungarikets utträde ur EU utvidgas dessutom tillämpningen av vissa delar av unionens produktlagstiftning till Nordirland.
2.9.1.
Medlemsstaterna och utomeuropeiska länder och territorier
Syftet med unionens harmoniseringslagstiftning om varor som antagits enligt artiklarna 114 och 115 i EUF-fördraget är att upprätta den inre marknaden för varor och få den att fungera.
Det går därför inte att göra åtskillnad mellan unionens harmoniseringslagstiftning och fördragsbestämmelserna om fri rörlighet för varor, och det territoriella tillämpningsområdet för harmoniseringslagstiftningen bör sammanfalla med det territoriella tillämpningsområdet för artiklarna 30 samt 34–36 i EUF-fördraget.
I enlighet med artikel 355 i EUF-fördraget och i samband med artikel 52 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) gäller fördraget och följaktligen unionens harmoniseringslagstiftning för alla EU-medlemsstater.
I enlighet med artikel 355.1 i EUF-fördraget omfattas även Guadeloupe, Franska Guyana, Martinique, Réunion, Mayotte, Saint-Martin, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna.
Fördraget och harmoniseringslagstiftningen om produkter som antagits på grundval av artiklarna 114 och 115 i EUF-fördraget gäller även vissa europeiska territorier i den utsträckning det är nödvändigt med avseende på de arrangemang som fastställs i det relevanta anslutningsfördraget.
(78) Ett verktyg som endast är utformat och avsett för användning av yrkesverksamma kan även användas av vanliga personer.
Detta måste man ta hänsyn till vid konstruktionen av produkten och de anvisningar som åtföljer den.
(79) För klimatsäkring av produkter kan tillverkare och de som utarbetar standarder söka vägledning från ISO:EN 14091, CEN Guide 32 och kommissionens tillkännagivande 2021/C 373/01 om teknisk vägledning för klimatsäkring av infrastruktur under perioden 2021–2027.
Även om dessa dokument handlar om klimatresiliens för infrastruktur och organisationer kan principerna för sårbarhets- och riskbedömning och vissa metoder för ökad resiliens även tillämpas på produkter.