C 247/26
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
29.6.2022
Valmistajien on otettava huomioon myös muunlainen käyttö kuin niiden määrittämä tuotteen suunniteltu käyttö, tarkasteltava käyttöä tuotteen keskivertokäyttäjien näkökulmasta ja pohdittava, mihin tarkoitukseen nämä todennäköisesti käyttäisivät tuotetta (78).
Ulkokäyttöön tarkoitettujen tuotteiden osalta niiden olisi otettava huomioon myös se, miten ennustetut muutokset ilmastossa EU:ssa vaikuttavat tuotteen turvallisuuteen ja suorituskykyyn käytön aikana.
Koska ilmasto on jo muuttumassa, aiempiin havaintoihin ja suorituksiin perustuvia vanhentuneita oletuksia olisi tarkistettava.
Jos tuotteen tyypillinen käyttöikä on yli viisi vuotta, valmistajien kannattaa ottaa tuotteen valmistuksessa huomioon myös keskipitkällä aikavälillä odotettavissa olevat entistä äärimmäisemmät olosuhteet (79).
On myös tärkeää, että markkinavalvontaviranomaiset pitävät mielessä, ettei kaikkia riskejä voida estää tuotesuunnittelulla.
Suunniteltujen käyttäjien valvonnan ja tukemisen olisi katsottava kuuluvan kohtuullisesti ennakoitavissa oleviin olosuhteisiin.
Esimerkiksi jotkin ammattimaiset työstökoneet on tarkoitettu kohtuullisen ammattitaitoisten ja koulutettujen työntekijöiden käyttöön työnantajan valvonnassa; valmistaja ei voi olla vastuussa, jos jakelija tai kolmantena osapuolena oleva palvelujentarjoaja vuokraa tällaisia koneita ammattitaidottomille ja kouluttamattomille kuluttajille.
Valmistaja ei ole kuitenkaan velvollinen olettamaan, että käyttäjät jättävät huomiotta hänen tuotteensa lailliset käyttöolosuhteet.
2.9
Maantieteellinen soveltamisala (ETA:n EFTA-valtiot, merentakaiset maat ja alueet (mma), Turkki)
— Unionin yhdenmukaistamislainsäädäntöä sovelletaan EU:n jäsenvaltioihin ja tiettyihin Euroopan alueisiin siinä määrin kuin on välttämätöntä asianomaisten jäsenvaltioiden liittymissopimuksessa vahvistettujen järjestelyjen toteuttamiseksi. — Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolia ovat Euroopan unioni sekä Islanti, Liechtenstein ja Norja.
Sopimuksella sisämarkkinat ulotetaan näihin kolmeen EFTA-valtioon, joita kutsutaan yleisesti ETA:n EFTA-valtioiksi. — EU:n ja Turkin välisen tulliliittosopimuksen tavoitteena on varmistaa tuotteiden vapaa liikkuvuus EU:n ja Turkin välillä poistamalla tällaisten tuotteiden tuontitarkastukset EU:n ja Turkin rajalla. — Yhdistyneen kuningaskunnan eroamista EU:sta koskevan sopimuksen Irlantia ja Pohjois-Irlantia koskevassa pöytäkirjassa laajennetaan myös tietyn unionin tuotelainsäädännön soveltaminen koskemaan Pohjois-Irlantia.
2.9.1
Jäsenvaltiot ja merentakaiset maat ja alueet
SEUT-sopimuksen 114 ja 115 artiklan mukaisesti annetun, tuotteita koskevan unionin yhdenmukaistamislainsäädännön tarkoituksena on tavaroiden sisämarkkinoiden toteuttaminen ja toiminta.
Unionin yhdenmukaistamislainsäädäntöä ei siten voida erottaa tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevista perussopimuksen määräyksistä, ja unionin yhdenmukaistamislain­ säädännön alueellisen soveltamisalan olisi vastattava SEUT-sopimuksen 30 ja 34–36 artiklan alueellista soveltamisalaa.
SEUT-sopimuksen 355 artiklassa, luettuna yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU-sopimus) 52 artiklan kanssa, todetaan, että perussopimusta ja siten unionin yhdenmukaistamislainsäädäntöä sovelletaan kaikkiin Euroopan unionin jäsenvaltioihin.
SEUT-sopimuksen 355 artiklan 1 kohdan mukaan sitä sovelletaan myös Guadeloupeen, Ranskan Guayanaan, Martiniqueen, Réunioniin, Mayotteen, Saint-Martiniin, Azoreihin, Madeiraan ja Kanariansaariin.
Lisäksi perussopimusta ja SEUT-sopimuksen 114 ja 115 artiklan nojalla annettua tuotteisiin liittyvää yhdenmukaistamislain­ säädäntöä sovelletaan tiettyihin Euroopan alueisiin siinä määrin kuin on välttämätöntä asiaa koskevassa liittymissopi­ muksessa vahvistettujen järjestelyjen toteuttamiseksi.
(78) Lisäksi on mahdollista, että vain ammattikäyttöön suunniteltu ja tarkoitettu väline päätyy muiden kuin ammattilaisten käyttöön, mikä on otettava huomioon tuotteen suunnittelussa ja käyttöohjeissa.
(79) Tuotteiden ilmastokestävyyden varmistamiseen valmistajat ja standardien laatijat saavat ohjeita standardista EN ISO 14091, CENoppaasta 32 ja komission tiedonannosta 2021/C 373/01, joka käsittelee infrastruktuurin ilmastokestävyyden varmistamista vuosina 2021–2027 koskevia teknisiä ohjeita.
Vaikka nämä asiakirjat liittyvät infrastruktuurin ja organisaatioiden ilmastokestävyyden varmistamiseen, haavoittuvuuden- ja riskinarviointiperiaatteita ja joitakin ilmastonmuutoksen sietokyvyn parantamiseen liittyviä menetelmiä voidaan soveltaa myös tuotteisiin.