8.6.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 223/3
Списък на съкращенията Харта
Харта на основните права на Европейския съюз
КПСШ
Конвенция за прилагане на Споразумението от Шенген
СЕ
Съвет на Европа
Съд
Съд на Европейския съюз
ЕЗА
Европейска заповед за арест
ЕКПЧ
Европейска конвенция за правата на човека
ЕСПЧ
Европейски съд по правата на човека
ЕИП
Европейско икономическо пространство
ЕЗР
Европейска заповед за разследване
ЕСМ
Европейска съдебна мрежа
Евроюст
Агенция на Европейския съюз за сътрудничество в областта на наказателното правосъдие
Европол
Агенция на Европейския съюз за сътрудничество в областта на правоприлагането
Заповед за арест EС — Исландия/Норвегия
Заповед за арест, издадена съгласно Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия относно процедурата по предаване между държавите — членки на Европейския съюз, и Исландия и Норвегия
Рамково решение относно ЕЗА
Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки
Интерпол
Международна организация на криминалната полиция
ПВП
Правна взаимопомощ
Държава
27-те държави — членки на ЕС, Исландия и Норвегия
ДФЕС
Договор за функционирането на Европейския съюз
Обединено кралство
Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
САЩ
Съединени американски щати
Отказ от отговорност Настоящите насоки не са нито правно обвързващи, нито изчерпателни.
Те не оказват влияние на действащото законодателство на ЕС и на развитието му в бъдеще.
Те също така не влияят на официалното тълкуване на правото на ЕС от Съда на Европейския съюз.
ВЪВЕДЕНИЕ Производствата по екстрадиция между държавите членки и трети държави се уреждат предимно от многопластова комбинация от различни правни основания: многостранни споразумения (например конвенциите на Съвета на Европа (1)), двустранни споразумения (сключени от ЕС или от държавите членки) и национални закони.
По принцип споразуменията за екстрадиция предвиждат възможност за „изключение за гражданство“, което означава, че договарящите се страни могат да откажат да екстрадират свои граждани.
(1) Европейската конвенция за екстрадиция (ETS No 24), както и допълнителният протокол (ETS No 086), вторият допълнителен протокол (ETS No 098), третият допълнителен протокол (ETS No 209) и четвъртият допълнителен протокол (ETS No 212) към Европейската конвенция за екстрадиция.