SL
C 207/10
Uradni list Evropske unije
23.5.2022
Pritožba, ki jo je 17. decembra 2021 vložil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2021 v zadevi T-342/20, Indo European Foods/EUIPO (Zadeva C-801/21 P) (2022/C 207/14) Jezik postopka: angleščina Stranke Pritožnik: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: D. Hanf, V. Ruzek, D. Gaja, E. Markakis, agenti)
Drugi stranki v postopku: Indo European Foods Ltd, Hamid Ahmad Chakari
Predlogi Pritožnik Sodišču predlaga, naj:
— izpodbijano sodbo v zadevi T-342/20 v celoti razveljavi;
— ugotovi, da je treba postopek, začet pri Splošnem sodišču zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2. aprila 2020 (zadeva R 1079-4), ustaviti, in
— tožeči stranki na prvi stopnji naloži plačilo stroškov, ki so nastali EUIPO, v zvezi s to pritožbo in postopkom pred Splošnim sodiščem.
Pritožbeni razlogi in bistvene trditve Pritožnik EUIPO v utemeljitev pritožbe navaja en sam razlog, in sicer kršitev zahteve po ohranitvi pravnega interesa, kot ga priznava ustaljena sodna praksa, kar odpira vprašanje, ki je pomembno za enotnost, doslednost in razvoj prava Unije.
— Prva napaka pri uporabi prava: Splošno sodišče je kršilo temeljni in avtonomni pogoj vseh pravnih postopkov – kot ga priznava ustaljena sodna praksa – ohranitev pravnega interesa, saj je zavrnilo obravnavanje vprašanj, ki so nastale po izpodbijani odločbi, zgolj zato, ker takšna vprašanje ne morejo izpodbiti zakonitosti izpodbijane odločbe.
Takšna razlaga ne samo, da združuje to procesno predpostavko in naknadno presoje zakonitosti utemeljenosti.
Zaradi takšne razlage je ohranitvi pravnega interesa odvzeta tudi lastna in neodvisna funkcija.
— Druga napaka pri uporabi prava: Splošno sodišče posledično ni presodilo ohranitve pravnega interesa tožeče stranke na prvi stopnji.
Splošno sodišče s tem, da se je osredotočilo na presojo zakonitosti, ni odgovorilo na vprašanje te obvezne procesne predpostavke: kakšno korist bi tožeča stranka na prvi stopnji lahko imela zaradi razveljavitve izpodbijane odločbe?
— Tretja napaka pri uporabi prava: Splošno sodišče ni ugotovilo, da tožeča stranka na prvi stopnji ni izpolnila svoje dolžnosti o izkazovanju ohranitve pravnega interesa po koncu predhodnega obdobja.
Glede na to, da bi bila prijavljena znamka registrirana šele po koncu prehodnega obdobja, to je v trenutku, ko nasprotujoče si znamke ne bodo hkrati (1) izpolnjevale (in nikoli niso izpolnjevale) svojega glavnega namena, EUIPO trdi, da spor ratione temporis in ratione loci ne more nastati.
Iz tega sledi, da tožeča stranka na prvi stopnji ni mogla imeti nobene koristi na podlagi postopka in zato ne izkazuje ohranitve pravnega interesa.
— Četrta napaka pri uporabi prava: Splošno sodišče je zaradi teh napak kršilo člen 50(3) PEU, člena 126 in 127 Sporazuma o izstopu (2) ter člen 72(6) Uredbe 2017/1001, ki so izraz temeljnega načela teritorialnosti, ki EUIPO nalaga obveznost, da v obravnavani zadevi ne upošteva pravnih posledic konca prehodnega obdobja.