C 207/12
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
23.5.2022
Întrebarea preliminară Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretat în sensul că se opune unei jurisprudențe naționale în temeiul căreia un lucrător concediat în mod nelegal și apoi reintegrat în muncă, în conformitate cu dreptul național, ca urmare a anulării concedierii sale printr-o hotărâre judecătorească, nu are dreptul la concediu anual plătit pentru perioada cuprinsă între data concedierii și data reintegrării sale în funcție, pentru motivul că, în această perioadă, lucrătorul respectiv nu a realizat o muncă efectivă în serviciul angajatorului, chiar și în cazul în care, în temeiul dreptului național, un lucrător concediat în mod nelegal și care, fără întârziere nejustificată, și-a notificat în scris angajatorul cu privire la disponibilitatea de a continua să lucreze în serviciul acestuia, are dreptul la o indemnizație în cuantum egal cu remunerația sa medie, în perioada cuprinsă între data la care și-a înștiințat angajatorul cu privire la disponibilitatea de a continua să lucreze în serviciul acestuia și data la care angajatorul i-a permis să continue să lucreze sau până la data la care a încetat în mod valabil raportul de muncă?
(1)
JO 2002, L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol.
7, p. 3.
Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 2 februarie 2022 – Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA/Toscca Equipamentos de Madeira Lda (Cauza C-66/22) (2022/C 207/17) Limba de procedură: portugheza Instanța de trimitere Supremo Tribunal Administrativo
Părțile din procedura principală Recurente: Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA Intimată: Toscca Equipamentos de Madeira Lda
Întrebările preliminare 1) Motivul de excludere prevăzut la articolul 57 alineatul (4) litera (d) din Directiva 2014/24/UE (1) constituie o chestiune rezervată deciziei autorității contractante?
2) Legiuitorul național poate înlocui în întregime decizia autorității contractante în temeiul articolului 57 alineatul (4) litera (d) din Directiva 2014/24/UE cu o decizie generică (prin efectele unei decizii) a Autorității de Concurență de a aplica o sancțiune accesorie constând în interzicerea participării la procedurile de achiziții publice pentru o anumită perioadă, adoptată în contextul aplicării unei amenzi pentru încălcarea normelor de concurență?
3) Decizia autorității contractante cu privire la „fiabilitatea” operatorului economic trebuie înțeleasă în lumina respectării (sau a nerespectării) normelor dreptului concurenței în afara procedurii de achiziții specifice, ca fiind necesitatea de a realiza o evaluare în cunoștință de cauză a aptitudinii relative a acestui operator economic, ceea ce constituie o manifestare concretă a dreptului la bună administrare, prevăzut la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?
4) Soluția adoptată în dreptul portughez prin articolul 55 alineatul 1, litera f) din CCP (2) poate fi considerată compatibilă cu dreptul Uniunii și, în special, cu articolul 57 alineatul (4) litera (d) din Directiva 2014/24/UE, care condiționează excluderea unui operator economic de la o procedură de achiziții publice întemeiată pe o încălcare a normelor de concurență săvârșită în afara procedurii de achiziții specifice de decizia adoptată de Autoritatea de Concurență în contextul aplicării unei sancțiuni accesorii constând în interdicția de efectuare a unei achiziții, procedură în care Autoritatea de Concurență însăși evaluează relevanța măsurilor corective adoptate în acest context?