LV
C 207/20
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
23.5.2022.
Prejudiciālie jautājumi 1) Vai attiecībā uz līgumiskās licencēšanas organizācijām, kas kolektīvi pārvalda intelektuālā īpašuma tiesības, ar tiesībām celt uz šo tiesību aizstāvību vērstu prasību, kam priekšnoteikums ir no Direktīvas 2004/48 (1) 4. panta c) punkta izrietošs locus standi, ir jāsaprot tikai vispārēja procesuālā rīcībspēja strīdu risināšanā vai arī ir nepieciešamas valsts tiesību aktos skaidri atzītas tiesības savā vārdā celt prasību, lai aizstāvētu attiecīgās tiesības?
2) Vai interpretācijā, kas balstīta uz Direktīvas 2004/48 4. panta c) punktu, frāze “tieši ieinteresēta tās pārstāvētajiem tiesību īpašniekiem piederošu autortiesību aizstāvībā” visās dalībvalstīs ir jāinterpretē vienveidīgi attiecībā uz mantisko tiesību pārvaldījuma organizācijas Direktīvas 2014/26/ES (2) 3. panta a) punkta izpratnē tiesībām celt prasību savā vārdā par autortiesību pārkāpumu, ja: (i) runa ir par tādu darbu izmantošanu, attiecībā uz kuriem organizācijai kā līgumiskās licencēšanas organizācijai Tekijänoikeuslaki (Autortiesību likuma) izpratnē ir tiesības piešķirt paplašinātas kolektīvās licences, kas licenciātam ļauj izmantot arī tādu šīs nozares autoru darbus, kuri nav pilnvarojuši šo organizāciju pārvaldīt savas tiesības; (ii) runa ir par tādu darbu izmantošanu, attiecībā uz kuriem autori uz līguma vai pilnvaras pamata ir pilnvarojuši organizāciju pārstāvēt savas tiesības, nenododot organizācijai autortiesības?
3) Ja pieņem, ka organizācijai kā līgumiskās licencēšanas organizācijai ir tiešā ieinteresētība un locus standi celt prasību savā vārdā: kāda nozīme, izvērtējot locus standi – attiecīgā gadījumā – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. un 47. panta kontekstā, ir tam, ka organizācija kā līgumiskās licencēšanas organizācija pārstāv arī autorus, kuri nav pilnvarojuši to pārvaldīt savas tiesības, un tam, ka organizācijas tiesības celt prasību, lai aizstāvētu šādu autoru tiesības, nav reglamentētas tiesību aktos?
(1) (2)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/48/EK (2004. gada 29. aprīlis) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu (OV 2004, L 157, 45. lpp.).
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/26/ES (2014. gada 26. februāris) par autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārvaldījumu un muzikālo darbu tiesību lietošanai tiešsaistē daudzteritoriālo licencēšanu iekšējā tirgū (OV 2014, L 84, 72. lpp).
Prasība, kas celta 2022. gada 29. martā — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome (Lieta C-224/22) (2022/C 207/29) Tiesvedības valoda – spāņu Lietas dalībnieki Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis: J. Rodríguez de la Rúa Puig) Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
Prasījumi — atcelt Padomes Regulu (ES) 2022/110 (2022. gada 27. janvāris), ar ko 2022. gadam nosaka dažu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas Vidusjūrā un Melnajā jūrā (1), ciktāl tā nosaka (i) maksimālo pieļaujamo zvejas piepūli zvejai ar āķu jedām attiecībā uz heku (Merluccius merluccius) un svītraino jūrasbarbi (Mullus barbatus) Alvoranas jūrā, Baleāru salās, Ziemeļspānijā un Lionas līcī (1., 2., 5., 6. un 7. ģeogrāfiskajā apakšapgabalā), kas noteikta III pielikuma c) punktā; un (ii) maksimālos nozvejas limitus attiecībā uz Āfrikas dziļūdens garneli (Aristeus antennatus) Alvoranas jūrā, Baleāru salās, Ziemeļspānijā un Lionas līcī (1., 2., 5., 6. un 7. ģeogrāfiskajā apakšapgabalā), kas noteikta III pielikuma e) punktā;