C 207/10
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 5 23
2021 m. gruodžio 17 d.
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. spalio 6 d.
Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-342/20 Indo European Foods / EUIPO (Byla C-801/21 P) (2022/C 207/14) Proceso kalba: anglų Šalys Apeliantė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Hanf, V. Ruzek, D. Gaja, E. Markakis Kitos proceso šalys: Indo European Foods Ltd, Hamid Ahmad Chakari
Apeliantės reikalavimai Apeliantė Teisingumo Teismo prašo: — panaikinti visą sprendimą, priimtą byloje T-342/20, — pripažinti, kad nėra pagrindo priimti sprendimo dėl Bendrajame Teisme pareikšto ieškinio dėl 2020 m. balandžio 2 d.
EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1079-4), ir — priteisti iš ieškovės pirmojoje instancijoje EUIPO bylinėjimosi išlaidas, patirtas, pateikiant šį apeliacinį skundą ir vykstant procesui Bendrajame Teisme.
Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė EUIPO nurodo vienintelį pagrindą –suformuotoje jurisprudencijoje pripažinto reikalavimo, kad išliktų suinteresuotumas pareikšti ieškinį, pažeidimas, kurio keliamas Sąjungos teisės vienovei, darnai ir raidai svarbus klausimas. — Pirmoji teisės klaida grindžiama tuo, kad Bendrasis Teismas pažeidė pagrindinę ir savarankišką bet kokio teisminio proceso sąlygą, pripažintą suformuotoje jurisprudencijoje, t. y. kad turi išlikti suinteresuotumas pareikšti ieškinį, nes atsisakė nagrinėti aplinkybes, kurios atsirado po ginčijamo sprendimo priėmimo vien dėl to, kad šios aplinkybės negali paneigti ginčijamo sprendimo teisėtumo.
Toks aiškinimas ne tik supriešina šį išankstinį procesinį reikalavimą ir vėlesnę teisėtumo kontrolę iš esmės.
Dėl tokio aiškinimo reikalavimas, kad išliktų suinteresuotumas pareikšti ieškinį, praranda savitą ir nepriklausomą funkciją. — Antroji teisės klaida grindžiama tuo, kad dėl šių priežasčių Bendrasis Teismas neįvertino, ar išliko ieškovės pirmojoje instancijoje suinteresuotumas pareikšti ieškinį.
Sutelkęs dėmesį į teisėtumo kontrolę, Bendrasis Teismas neatsakė į klausimą dėl šio privalomo išankstinio reikalavimo: kokią naudą ieškovė pirmojoje instancijoje galėtų gauti iš ginčijamo sprendimo panaikinimo? — Trečioji teisės klaida grindžiama tuo, kad Bendrasis Teismas nepadarė išvados, jog ieškovė pirmojoje instancijoje neįvykdė pareigos įrodyti, kad, pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, ji ir toliau yra suinteresuota pareikšti ieškinį.
Atsižvelgiant į tai, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas bus įregistruotas tik pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, t. y. tuo metu, kai prekių ženklai, dėl kurių kilo ginčas, vienu metu neatliks (ir niekada neatliko) savo esminės funkcijos (1), EUIPO teigia, kad negalėjo kilti ratione temporis ir ratione loci ginčas.
Iš to išplaukia, kad ieškovė pirmosios instancijos teisme negalėjo gauti jokios naudos iš šio proceso, todėl ji neįrodė, kad išliko suinteresuotumas pareikšti ieškinį. — Ketvirtoji teisės klaida grindžiama tuo, kad dėl šių klaidų Bendrasis Teismas pažeidė ESS 50 straipsnio 3 dalį, Susitarimo dėl išstojimo (2) 126 ir 127 straipsnius ir Reglamento 2017/1001 72 straipsnio 6 dalį, kurie išreiškia pagrindinį teritoriškumo principą, o EUIPO įpareigojama neatsižvelgti į pereinamojo laikotarpio pabaigos teisines pasekmes šiai bylai.