C 207/10
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.5.23.
A Törvényszék (harmadik tanács) T-342/20. sz., Indo European Foods kontra EUIPO ügyben 2021. október 6-án hozott ítélete ellen az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala által 2021. december 17-én benyújtott fellebbezés (C-801/21.
P. sz. ügy) (2022/C 207/14) Az eljárás nyelve: angol Felek Fellebbező: Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselők: D. Hanf, V. Ruzek, D. Gaja, E. Markakis, meg­ hatalmazottak) A többi fél az eljárásban: Indo European Foods Ltd, Hamid Ahmad Chakari
A fellebbező kérelmei — A Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül a T-342/20. sz. megtámadott hozott ítéletet; — állapítsa meg, hogy az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020.
április 2-i határozata (R 1079-4. sz. ügy) ellen a Törvényszékhez benyújtott keresetről már nem szükséges határozni, és — az elsőfokú eljárás felperesét kötelezze az EUIPO részéről a jelen fellebbezés és a Törvényszék előtti eljárás keretében felmerült költségek viselésére.
Jogalapok és fontosabb érvek Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező EUIPO egyetlen, az eljáráshoz fűződő érdek fennmaradására vonatkozó, az állandó ítélkezési gyakorlat által elismert követelmény megsértésére alapított jogalapra hivatkozik, amely az uniós jog egységessége, koherenciája és fejlődése szempontjából fontos kérdést vet fel. — Az első téves jogalkalmazás, amely szerint a Törvényszék megsértette a valamennyi bírósági eljárásra vonatkozó, az állandó ítélkezési gyakorlat által elismert alapvető és önálló követelményt, nevezetesen az eljáráshoz fűződő érdek fennmaradását, amikor megtagadta a vitatott határozat meghozatala után bekövetkezett tények vizsgálatát azon egyetlen körülmény alapján, hogy e tények nem kérdőjelezhetik meg a vitatott határozat jogszerűségét.
Az ilyen értelmezés nem csupán összemossa ezen előzetes eljárási követelményt és a jogszerűség későbbi érdemi felülvizsgálatát, hanem az eljáráshoz fűződő érdek fennmaradását is megfosztja saját önálló funkciójától. — A második téves jogalkalmazás, amely szerint következésképpen a Törvényszék nem értékelte az elsőfokú eljárásban a felperes eljáráshoz fűződő érdekének fennmaradását.
A Törvényszék azzal, hogy a jogszerűség felülvizsgálatára összpontosított, megválaszolatlanul hagyta e kötelező előzetes követelmény kérdését: milyen előnyökkel járhat az elsőfokú eljárás felperese számára a vitatott határozat megsemmisítése? — A harmadik téves jogalkalmazás, amely szerint a Törvényszék nem vonta le azt a következtetést, hogy az elsőfokú eljárás felperese nem tartotta tiszteletben az eljáráshoz fűződő érdekének az átmeneti időszak végétől való fennmaradásának igazolására vonatkozó kötelezettségét.
Tekintettel arra, hogy a bejelentett védjegyet csak az átmeneti időszak végét követően lajstromozták, vagyis olyan időpontban, amikor az ütköző védjegyek nem töltik be (és soha nem is töltötték be) alapvető funkciójukat egyidejűleg, (1) az EUIPO arra hivatkozik, hogy semmilyen ütközés nem merülhet fel ratione temporis és ratione loci.
Ebből következik, hogy az elsőfokú eljárás felperesének semmilyen előnye nem származhatott az eljárásból, és ennélfogva nem tudja igazolni az eljáráshoz fűződő érdek fennmaradását. — A negyedik téves jogalkalmazás, amely szerint a Törvényszék e hibák következtében megsértette az EUSZ 50. cikk (3) bekezdését, a kilépési megállapodás (2) 126.
és 127. cikkét, valamint a 2017/1001 rendelet 72. cikkének (6) bekezdését, amelyek a területiség alapelvének kifejeződései, azáltal, hogy az EUIPO-t arra kötelezte, hogy ne vegye figyelembe az átmeneti időszak végének a jelen ügyre gyakorolt jogi következményeit.