HR
C 207/20
Službeni list Europske unije
23.5.2022.
Prethodna pitanja 1.
Kada je riječ o organizacijama za izdavanje ugovornih odobrenja koje kolektivno upravljaju pravima intelektualnog vlasništva, podrazumijeva li ovlaštenje za podnošenje tužbe za zaštitu tih prava, za koje se zahtijeva aktivna legitimaciju temeljena na članku 4. točki (c) Direktive 2004/48 (1), isključivo opću stranačku sposobnost u sporovima ili se time zahtijeva nacionalnim zakonodavstvom izričito priznato pravo podnošenja tužbe za zaštitu predmetnih prava u vlastito ime? 2.
Treba li u slučaju tumačenja koje se temelji na članku 4. točki (c) Direktive 2004/48 izričaj „izravan interes za zaštitu autorskih prava nositelja prava koje ona zastupa” u svim državama članicama ujednačeno tumačiti kada je riječ o pravu organizacije za kolektivno ostvarivanje prava u smislu članka 3. točke (a) Direktive 2014/26/EU (2) da u vlastito ime podnese tužbu zbog povrede autorskog prava ako je riječ o korištenju djela (i) za koja je organizacija kao organizacija za izdavanje ugovornih odobrenja u smislu Tekijänoikeuslakia (Zakona o autorskom pravu) ovlaštena izdavati produžena kolektivna odobrenja koja stjecatelju odobrenja omogućuje korištenje i djela onih autora iz te branše koji organizaciju nisu opunomoćili za upravljanje njihovim pravima; (ii) za koja su autori na temelju ugovora ili punomoći ovlastili organizaciju za upravljanje njihovim pravima, a da joj pritom nisu ustupili autorska prava? 3.
U slučaju da se smatra da organizacija kao organizacija za izdavanje ugovornih odobrenja ima izravan interes i aktivnu legitimaciju da u vlastito ime podnese tužbu: koje značenje pri ocjeni aktivne legitimacije, eventualno s obzirom na članke 17. i 47.
Povelje Europske unije o temeljnim pravima, ima okolnost da organizacija kao organizacija za izdavanje ugovornih odobrenja zastupa i one autore koji je nisu ovlastili za upravljanje svojim pravima te da pravo organizacije da zaštiti prava tih autora nije zakonom uređeno?
(1) (2)
Direktiva 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004.
o provedbi prava intelektualnog vlasništva (SL 2004., L 157, str. 45.)
(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.)
Direktiva 2014/26/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o kolektivnom ostvarivanju autorskog prava i srodnih prava te izdavanju odobrenja za više državnih područja za prava na internetsko korištenje glazbenih djela na unutarnjem tržištu (SL 2014., L 84, str. 72.).
Tužba podnesena 29. ožujka 2022. – Kraljevina Španjolska/Vijeće Europske unije (Predmet C-224/22) (2022/C 207/29) Jezik postupka: španjolski Stranke Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: J. Rodríguez de la Rúa Puig, agent) Tuženik: Vijeće Europske unije
Tužbeni zahtjev Tužitelj od Suda zahtijeva da: — poništi Uredbu Vijeća (EU) 2022/110 (1) od 27. siječnja 2022.
o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti za 2022.
za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u Sredozemnom i Crnome moru jer se njome utvrđuju (i.) najveći dopušteni ribolovni napor za koćarice u pogledu oslića (Merluccius merluccius) i trlje blatarice (Mullus barbatus) u Alboranskome moru, na području Balearskih otoka, sjevernoj Španjolskoj i Lionskom zaljevu (geografska potpodručja GFCM-a 1, 2, 5, 6 i 7), kako je navedeno u Prilogu III. točki (c); i (ii.) najveća ograničenja ulova za svijetlocrvenu kozicu (Aristeus antennatus) u Alboranskome moru, na području Balearskih otoka, sjevernoj Španjolskoj i Lionskom zaljevu (geografska potpodručja GFCM-a 1, 2, 5, 6 i 7), kako je navedeno u Prilogu III. točki (e),