C 207/12
HR
Službeni list Europske unije
23.5.2022.
Prethodno pitanje Treba li članak 7. stavak 1.
Direktive 2003/88/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003.
o određenim vidovima organizacije radnog vremena tumačiti na način da mu se protivi nacionalna sudska praksa na temelju koje radnik koji je nezakonito otpušten, a zatim u skladu s nacionalnim pravom nakon poništenja njegova otkaza sudskom odlukom vraćen na rad, nema pravo na plaćeni godišnji odmor za razdoblje od dana otkaza do dana njegova vraćanja na rad zato što u tom razdoblju taj radnik nije stvarno radio za poslodavca i u slučaju kad, prema nacionalnom pravu, nezakonito otpušteni radnik koji je bez nepotrebnog odgađanja u pisanom obliku obavijestio poslodavca da je spreman raditi za njega ima pravo na novčanu naknadu u visini prosječne plaće od kada je obavijestio poslodavca o tome da je spreman raditi za njega do dana kad mu je poslodavac omogućio da nastavi raditi za njega ili od valjanog prestanka radnog odnosa?
(1)
SL 2003., L 299, str. 9.
(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 2. veljače 2022.
uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) – Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA/Toscca Equipamentos de Madeira Lda.
(Predmet C-66/22) (2022/C 207/17) Jezik postupka: portugalski Sud koji je uputio zahtjev Supremo Tribunal Administrativo
Stranke glavnog postupka Tužitelji: Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA Tuženik: Toscca Equipamentos de Madeira Lda.
Prethodna pitanja 1.
Je li osnova za isključenje predviđena člankom 57. stavkom 4. točkom (d) Direktive 2014/24 (1) područje o kojem treba odlučivati javni naručitelj? 2.
Može li nacionalni zakonodavac u potpunosti zamijeniti odluku koju treba donijeti javni naručitelj u skladu s člankom 57. stavkom 4. točkom (d) Direktive 2014/24/EU generičkom odlukom (zbog učinaka odluke) Tijela za zaštitu unutarnjeg tržišnog natjecanja o primjeni dodatne sankcije koja se sastoji od zabrane sudjelovanja u postupcima javne nabave u određenom razdoblju, koja je donesena u okviru izricanja novčane kazne zbog povrede pravilâ tržišnog natjecanja? 3.
Treba li odluku javnog naručitelja o „pouzdanosti” gospodarskog subjekta s obzirom na poštovanje (ili nepoštovanje) pravila prava tržišnog natjecanja neovisno o konkretnom postupku javne nabave tumačiti na način da je potrebna obrazložena ocjena prikladnosti navedenog gospodarskog subjekta, koja predstavlja konkretan odraz prava na dobru upravu, predviđenog člankom 41. stavkom 2. točkom (c) Povelje Europske unije o temeljnim pravima? 4.
Može li se smatrati usklađenim s pravom Unije i, konkretno, člankom 57. stavkom 4. točkom (d) Direktive 2014/24/EU rješenje koje se primjenjuje u portugalskom pravu u članku 55. stavku 1. točki (f) CCP-a (2), kojim se isključenje gospodarskog subjekta iz postupka javne nabave koje se temelji na povredi pravila tržišnog natjecanja počinjenoj izvan konkretnog postupka javne nabave uvjetuje odlukom Tijela za zaštitu unutarnjeg tržišnog natjecanja u okviru primjene dodatne sankcije koja se sastoji od zabrane sklapanja ugovora o javnoj nabavi, ako u navedenom postupku prikladnost donesenih korektivnih mjera u tom kontekstu ocjenjuje sâmo Tijelo za zaštitu unutarnjeg tržišnog natjecanja?